272 
Endnu mere afviger jeg dog fra Prof. Reinhardt deri,” at 
han mener det naturligere at henføre den overtallige og, lader 
os indtil videre fåie ham og sige: individuelle, Tand i begge Sider 
af Overkjæben til de blivende Tænder end til Mælketænderne. 
Dette kan jeg ikke indråmme og jeg har aldrig kunnet finde denne 
Opfattelse naturlig. Der er en bestemt Rhytmus eller Takifålge, 
hvori de enkelte Tænder, der håre til samme Sæt, bryde frem 
og indtage deres Plads og det saavel i Forhold til hinanden ind- 
byrdes, som til Tænderne af det forudgaaende eller efterfålgende 
Sæt. Til denne har jeg her fårst og fremmest ståttet mig, og 
ifålge denne kan man efter min Overbevisning ikke indråomme, at 
en Kindtand, der er fremkommen med Mælketænderne og brudt 
saa tidlig frem, at dens Krone, hvad flere Gange er blevet be- 
rørt, traadte mere frem af Tandkjådet end nogensomhelst af 
Mælketænderne, ikke skulde nærmest være at henregne til dette 
første Sæt, naar den ovenikjåbet fremkommer paa en Plads eller 
i en Region i Kjæben, der ikke først frembringer Tænder af det 
senere eller blivende Sæt; og naar dens Rødder ere skredne i 
Udvikling saalangt forud for dette Sæts, at de ere afsluttede 
i Væxten, medens den blivende Kindtand, der normalt fårst 
bryder frem, og det endog særdeles tidlig, neppe har begyndt 
sin Afsnøring til Rod. Det vilde være, saa synes det mig, at 
overgive sig til Vilkaarligheden, ikke at lade denne Taktfålge her 
være det afgjårende, og det saameget mere, som efter min Op- 
fattelse baade Tandens Form og Stårrelse minde langt mere om 
Mælketænderne end om de blivende. Idet jeg i disse to Hen- 
seender henviser til Figurerne, skal jeg blot tilféie, at det efter min 
Mening ikke er saa aldeles rigtigt at ville finde noget afvigende fra 
Mælketandstypen deri, at denne lille Tands Rådder skræve mindre 
vidt fra hinanden end Mælketændernes i Underkjæben, thi det er 
ikke med Underkjæbetænder den heri skal stemme nærmest overens 
men med Overkjæbetænder, og det er dog vel umiskjendeligt, at dis- 
ses Rådder ere mindre skrævende end Underkjæbetændernes (saa- 
ledes som de fuldstændigere bevarede Tænder i Fig. C. D. af 
