" 
278 
r han vilde til at gribe den. Navnlig gjaldt dette om aen 
forskjellie Varighed, som here havde fremhævet, at begge 
Parter tillægge den efter hans Forklaring i det andet Tand 
sæt indtrædende rede, al Steenstrups Afhandling om de 
tre Phoca-Arters Melketandsæt hedder det derom, at »det ikke kan 
sail i Tvivl,« at det andet Tandsæts Tænder »endnu en meget 
lang Tid« ville skaane den for at fortrænges, fremdeles at der 
altsaa vil fremtræde en overtallig Tand i Kindtandrækken »hos det 
mere eller mindre udvoxne Dyr.« Hans Sheer Ord ere, at 
Tanden vel sagtens maatte kunde holde ud »omtrent« ligesaa 
Det forekom rigtignok ham, at hvis der virkelig her var nogen 
Forskjel, var den ialfald. altfor ringe til at komme videre i Be- 
HFaBURDE: Naar gns Steenstrup endvidere havde udhævet, at 
anden,”selv om den ikke er udsat for at stådes ud af en efter- 
fålgende eller SUSER Tand, dog KRREESE maa fortrænges 
af de tvende Tænder af det andet Tandsæt, mellem hvilke den 
har sin Plads, saa vilde. una hsm dg benægte. at Tæn- 
der kunne blive trængte ud. ved at komme i Klemme, men naar 
der var saa rigelig Plads som i det Silene Afælge, betviv- 
a ig 
lv hver Tid kan 
saa særdeles farligt for en indeklemt Tand, og navnlig ikke da 
han nedskrev de Betragtninger angaaende re forun- 
derlige Tandsystem, hvormed han har sluttet sin Afhandling om 
de tre Sælarters SME ets tele; 1 modsat Tilfælde vilde i navn- 
Betydning netop for det nysnævnte Tandsæts rette Tydning, hvis 
det virkelig havde hele den Vægt, som Steenstrup nu lægger 
idet. Naar endelig Prof. Steenstrup havde meent, at der saameget 
vanskeligere kan lægges særlig Vægt paa den overtallige Remme- 
sæl-Tands Form nu, efterat man havde erfaret, at den bageste 
Melkekindtand hos Klapmydsen er væsentlig res fra d 
tvende foranstaaende, saa maatte Reinhardt (hvis han ellers havde 
forstaaet Prof. Steenstrup rigtigt) hertil bemærke, at denne Tand 
hos Klapmydsen med alt dette dog ganske har en Melketands Præg og 
r aldeles. forskjellig fra en hvilkensomhelst af det andet Tand- 
me Tænder, hvorimod han, Alt vel overvejet, vedblivende maatte 
mene, at det modsatte er Tilfældet med den overcomplette Rem- 
mesæl-Tand. 
Professor Steenstrup troede dog, at hans Yttringer om den 
overtallige Tand hos: Remmesælen. stemmede ret vel med dem han 
havde . brugt om de to problematiske Tænders Stilling og For- 
hold hos Hyænodonterne. 
