60 
ansee for en Afart- af vor Skovmus, Mus sylvaticus 1. Men 
ogsaa dette Spørgsmaal anseer jeg mig istand til at kunne be- 
svare aldeles benægtende. — Det træffer nemlig Alt nåie sammen 
med hvad vi kjende om Skovmusen: 
For det Fårste maa jeg bemærke, at den geographiske Ud= 
bredning ikke er til nogen Hinder herfor, da Skøvmusen er 
udbredt gjennem Skandinavien. lige op til Finmarken og fore- 
kommer altsaa under klimatiske Forhold, der under alle Om- 
stændigheder ere' lige saa strenge, om ikke betydeligt stren- 
gere, end Islands. 
For det Andet lever denne Mus af en Fåde af samme Na- 
lur, nemlig melede Frugter, Nådder og Bær, og samler just 
slore Forraad deraf. 
For det Tredie graver den store Forraadskamre for sig, 
Opholdskamre for sig og Urenlighedsgruber for sig, 
nøjagtig som det skildres efter Islændernes Opgivelse hos Hen- 
derson (see ovenfor S. 55). 
Da det sidstnævnte Forhold kjendeligen er for Murray et 
Hovedpunkt for hans Anskuelse og derfor i hans Værk er frem- 
hævet med særlig Tryk ligesom ovenfor (S. 55), skal jeg ikke undlade 
at beraabe mig paa bestemte Vidnesbyrd, og jeg meddeler derfor ; 
her i selve Udtrykkene, hvad jeg finder derom i tvende let til- 
gængelige Kilder, Schreber og Nilsson, idet jeg derefter 
skal tilfåie et tredie Vidnesbyrd fra en Forfatter, som jeg 
ikke med samme Ret tår antage at være Andr. Murray be- 
kjendt. 
I Schrebers ,,Die Såugethiere'' IV, pag. 653 hedder det 
om Skovmusen, Mus sylvaticus z.: 
«Sonderlich gern haben sie ihren Aufenthalt unter Gebuschen. und 
Ruinen. Ihre Låcher sind eine halbe bis ganze Elle unter der Erde, und 
bestehen åfters aus zwo Kammern, in deren einer der Vorrath ist, und in 
der andern die Maus einzeln wohnt. Die Zugånge sind eine senkrechte 
und schråge Røhre, vor deren Oefnung keine ausgeworfene Erde zu be- 
merken ist. : 
