102 
er til visse Tider i stort Antal i Bugterne og Fjordene; A ; 
Levninger af den findes da ofte i de stårre Fisks Maver. E 
Allerede Svabo anfårer om den: ,Mærkes mod Håsten 
især i Mængde, hvor Seyfiskeriet gaaer godt for sig”, og : 
hos Landt tilfåies: ,,Dette er et fortrædeligt Insekt for 
Færåboerne, thi naar det indfinder sig i Mængde i Vige É: 
eller Fjorde, hindrer det Seyen fra. at bide paa Krogen, TØ 
saa at Fiskerne undertiden maae roe til Lands med bl 
tomme Baade.& 
Gonatus Fabricii (Licht.). ” 
En Gonatus, saa lig G. Fabricii, at jeg ikke har kunnet E É 
adskille den derfra, er i mindre Exemplarer en enkelt Gang E 
taget paa Hdiden af og ikke meget langt fra de færoske ml 
Kyster. Denne Art bår dog derfor ikke regnes til den E É 
færåske Molluskefauna, ligesaalidt som 
Cranchia megalops Prosch. 
Prosch K. D. Vid. Selsk. Skrift. 5te Række, 4 B. (1847) 
S. 64 T. fig. 4—6. 
Mårch Nat. Foren. Vid. Meddel. 1850. S. 58. H 
Steenstrup Overs. ov. K. D. Vid. Selsk. Forh. 1861. E i 
S. 77:78. || 
De først beskrevne Exemplarer angav Capt. Holbåll at E É 
have taget vest for Færderne (i 1844); senere har Museet d j 
faaet Arten fra det nordlige Atlanterhav, men ikke på2 Å 
Færåernes Håide, og langt fra de færåske Kyster. A 
Endnu mindre bår de talrige Arter af Cephalopoder, som E 4 
findes i Maverne af de paa Færåerne inddrevne eller fangede 
Grindhvaler og Dåglinger, regnes med til Oernes Fauna, 
da de kun undtagelsesvis ere af disse Tandhvaler tagne 
"nærmere ved Kysterne, men rumsåes eller dog længere 
er 
ude i Havet. Da man endnu hyppigt finder angivet, 2 
det er de fra Kysterne bekjendte Former af Blæksprutter, 
Sepia, Loligo og Octopus, der tjene disse Hvalarter til 
Næring, og dette er en stor Vildfarelse, skal jeg her 
