125 
dem var meer eller mindre tilbagetrukket. — Kjånslemmet (den 
fremkrængede Sædleder) er cylindrisk, forholdsviis stort, nemlig 
0,046" i Tversnit og indtil 0,57 langt; dets Overflade har en 
let affaldende Beklædning af fine Torne i regelmæssigt krydsende 
Rækker.  Forfålger man. Sædlederen ind i Leddet, seer man 
den båie sig tilbage og danne en Slynge. Fra Kjånsaabningen 
strækker der sig skraat fremad en oval, langstrakt Sæk. I den 
bageste Deel af Leddet bemærkes to temmelig skarpt begrænd- 
sede, rundagtige Organer, og imellem disse et tredie mindre 
tydeligt,  Leddene tiltage nu efterhaanden i Stårrelse, og i de 
bageste fandtes hos adskillige af Ormene tyndbindede runde 
Æg med Fosterkroge af 0,014—0,0167m Længde; disse Led, som 
vare mere langstrakte, havde ved den ene eller den anden Rand 
en Udbugtning, i hvilken Æggene fornemmelig vare samlede. 
Et enkelt yngre Exemplar af lidt over 4Qmm Længde, "hos 
hvilket der endnu ikke fandtes. Spor til. Kjånsredskaber, gav 
nogen Oplysning om Leddenes Udviklingsmaade. Ormens for— 
reste Ende forholdt sig som hos de mere udviklede; den havde 
ganske det samme Udseende og var kun lidet mindre; men 
derefter aftog Breden, saa at hele den bageste Strækning var 
meget smal, ikkun 0,12m bred, skjåndt dog tydelig og overalt 
fuldkommen regelmæssigt afdeelt i Led, hvis Antal belåb sig. til 
henved 440. Sammenholdes nu hermed, at Leddenes Antal hos 
de mere udviklede Orme var desto ringére, jo mere Kjånsred- 
skabernes Udvikling og dermed Leddenes Stårrelse var skreden 
"frem i Retningen fortil, saa synes heraf sikkert at fremgaae, at 
Dannelsen af samtlige Led finder Sted forinden Kjånsredska- 
berne begynde at udvikle sig, og at deres Udvikling derefter 
skrider frem bagfra fortil, medens de bageste Led afstådes 
efterhaanden som de naae Modenhed. 
Da denne Bændelorm ikke lader sig henfåre til nogen hid- 
til bekjendt Slægt, vilde jeg foreslaae at kalde den Idiogenes+) Otidis. 
ERA TERN a na En sen ale 
") ”Idwoysvns, af særegen Slægt. 
