169 
— stillede Pletter, Rynkerne under Struben, Brystet og Bugen 
sortgraae med uregelmæsigt istråede hvide Pletter,  Rynkernes 
Brede var fra 1—2 Tommer, -de mellemliggende Furers Dybde 
- 4. Tomme og derunder. 
Rygfinnen sortgraa. 
Halefinnen var saavel paa sin åvre som nedre. Flade 
sortgraa. 
Blæsegattet sortgraat, dets Form og Stilling som hos de 
får beskrevne Hvaler, ligesom ogsaa 
Barderne, der vare glindsende sorte. 
Haar fandtes intetsteds paa Hvalens Overhud, ei heller 
opdagedes Snyltedyr paa samme; derimod. fandtes i Spæklaget 
påa den ene Side en tæt lukket, elliptisk Hulhed af c. 1Yo 
Tommes Længde og "/g Tommes Brede, der var fyldt med en 
fedtet, kornet Masse, hvorimellem var indstrået haarde, sten- 
agtige Concrementer. Disse viste sig ved den chemiske Under- 
sågelse fortrinsvis at bestaa af kulsur Kalk; den i Hulheden 
indeholdte organiske Masse var det ikke muligt at tyde med Sik- 
kerhed , men sandsynligvis hidrårte den fra. et dødt Snyltedyr, 
rimeligvis en Pennella, hvoraf. Exemplarer tidligere ere fundne paa 
Finhvaler. ' 
IV, 
Ogsaa den fjerde Hval”), der ligeledes fandtes at være en Han, 
havde de for Balænoptera-Slægten  characteristiske ydre Kjende- 
mærker; Islænderne benævnede ogsaa den »steipireydre. 
Er 
”) Overkjæben, Tungebenet. samt Atlas af denne Hval ere erhvervede af 
Hr. Professor Reinhardt til Universitetets zoologiske Museum og ville 
blive Gjenstand for en senere Meddelelse fra denne Videnskabsmands 
Side i dette Tidsskrift 
