195 
Individer. Det kan derfor være, at det særegne Præg, som 
Næbets Brede giver B. Sibbaldii, ikke har været saa stærkt ud» 
viklet paa Malms Hval som paa det islandske Craniumy, og” at 
det saaledes lettere har kunnet blive upaaagtet, og skjåndt jeg 
ikke har turdet lægge Skjul paa den lille ”Vanskelighed, som 
muligviis kunde hefte ved Flowers Tydning, forekommer” denne 
mig dog, naar Alt kommer til Alt, meget rimeligere end den 
Antagelse, at der i de nordiske Have skulde leve to, i de 
allerfleste Forhold hinanden saa lige og dog men forskjel- 
lige Hvalarter, 
Hvad dernæst Grånlændernes ,Tunnolik?f angaaer, saa er det 
klart, at, hvis den virkelig, saaledes som man hidtil har troet, er 
identisk med Ostendehvalen, maa den paa Videnskabens nuværende 
Standpunkt unægteligt antages at være en. fra »Steypireydren? 
aldeles' forskjellig Art, Men Spårgsmaalet er, om denne Forudsæt- 
ning ogsaa holder Stik, og skjåndt vi for denne Hvals Vedkom- 
mende endnu stedse ere indskrænkede til det selvsamme Materiale, 
som allerede stod til Eschrichis Raadighed, turde det dog være 
tilstrækkeligt. til dette Spårgsmaals Besvarelse, Hvad der bragte 
Eschbricht paa den Tanke, at hans ,Tunnolikf maatte være samme 
Årt som Ostendehvalen, var den Lighed, han fandt mellem Dubars 
Afbildning af denne sidstes Brystfinnne og den Brystfinne, som 
Miller kande sendt ham fra Grånland”). Overeensstemmelsen 
er nu virkelig ogsaa saa stor, at han paa en Tid, da man jo 
kun kjendte en eneste Finhval med en slig Brystfinne, sikkerlig 
maalte være befåiet til at slutte saaledes, som han gjorde, og til 
at sætte sig ud over den Uovereensstemmelse, der syntes at være 
tilstede med Hensyn til Rygfinnens Plads, og forklare den af en 
Uagtsomhed ved den ene eller sis anden af. disse to Hvalers 
under uheldige Forhold foretagne Udmaaling.- Men Sagen stiller 
Sig anderledes nu, da man veed, at en Brystfinne som Ostende- 
EEN 
7) See: K. D. Vid. Selsk Skr. 12te Deel censepen 8:7579-380:06 same 
Selsk. Skr, dte R. iste Bd. (1849) S. 138. a 
