SR 30 
Pelagorhynchus, men hans Dercetiformes falde i åvrigt sammen med 
den allerede tidligere afPictet”) opstillede Gruppe: Hoplopleurides, 
hvortil P. foruden -Dercetis havde henfårt Sauroramphus Heck. og 
Eurypholis Pict., og hvortil senere er kommet Plintophorus Giinth. 
og Ischyrocephalus v. d. Mk. (af sin Opstiller henfårt til Chara= 
cinerne). Den fælles Charakter for disse Former er, at deres 
Krop var udstyret med (1—5) Rækker af Beenskjolde, som 
ved Form, Skulptur, Anordning osv. minde meget om Stårenes; 
i En Eurypholis (efter Pictet). (Denne Slægt maatte vælges til 
her at repræsentere Famillen Hoplopleurides eller Dercetiformes, da det er 
den, hvis Bygning Kjendes fuldstændigst, uagtet det ikke er den, som bedst 
gjengiver Familiens Habitus). 
de mellemliggende Hudbælter vare i Reglen någne, sjeldnere be- 
lagte med almindelige Skæl. Forresten var det ægte Beenfiske 
og efter al Sandsynlighed ikke Physostomer, men om deres 
nærmere Slægtskab er det vanskeligt at sige noget; med Ga- 
moiderne have de aabenbart intet at gjåre. — I geologisk Hen- 
seende ere de interessante derved, at de hidtil kun ere fundne i 
Kridtformationen; dog er det muligt at de triasiske Slægter 
Belonorhynchus"") og Ichthyorhynchus ogsaa ville blive at fåre 
herhen, Det er den ejendommeligste Gruppe af uddåde Been- 
".") Traité de Paléontologie (2me edit.) t. II p. 213. (Jeg har ikke havt Lei- 
lighed til åt benytte dette Værk, men citerer det paa anden Haand; for 
dvrigt er hans System i Hovedsagen C. Vogts, og det er derfor over- 
mM flådigt at omtale det nærmere). g 
7) Den lange, tynde, trinde Legemsform, det hornfiskeagtige Hoved og Næb, 
den lige, noget kløftede Hale, de 4 Rækker Hudskjolde stemme vel med 
 Hoplopleuridernes Charakterer. Af de 4 Rækker Hudskjolde laa den ené 
