32 
med Ganoidernes Inddeling, ikke kan undgaae ved samme 
Leilighed at komme ind paa Spårgsmaalet om  Ganoidernes 
Begrændsning, som staaer i nåieste Forbindelse med hint, 
Det er den ligesaa geniale som skarpsindige Huxleys uover- 
træffelige Afhandling om de devoniske Fiskes systematiske. Ord- 
ning. Faae tykke Boger indeholde saa meget som disse faae Sider. 
Det er egentlig fårst dette Værk, som har aabnet os et klart 
Indblik i Ganoidernes Systematik; den Skildring jeg senere skal 
give af ,,de armfinnede Ganoider% eller Ganoidernes tredie Hoved- 
række, ståtter sig heelt igjennem paa dette Arbeide, hvori 
Huxley med stor Klarhed og overbevisende Kraft udvikler Slægt- 
- skabet mellem Polypterus og den hele Række af uddåde Former 
(Glyptodipteriner, Saurodipteriner, Ctenodipteriner 
og Phaneropleuron) fra de ældre Jordperioder, hvortil endnu kommer 
de yngre, men ligeledes uddåde Coelacanther, som have voldet 
Systematikerne saa store Vanskeligheder — hvilke samtlige Former 
H. sammenfatter under Navnet Crossopterygidæ. Dermed var den 
ene Side af Problemet låst; efter at man ad anden Vei har faaet Øie 
for Sammenhængen mellem Platysomerne, Pleurolepiderne 
og Pycnodonterne (hvilket især er Egertons og Youngs 
Fortjeneste), er dets anden. Hovedvanskelighed klaret, og Ga- 
noidernes Systematik og Begrændsning er. dermed i Grunden alle- 
og selv om ås i saa Fald ikke skulde kunne tølkes paa anden Maade 
(f. Ex. gjennem en ualmindelig Udvikling af de to Rækker Smaaknogler, 
"som altid forbinde Finnestraalerne og Straalebærerne), vilde den endnu 
ikke være et Ganoidemærke. - Thi vel findes der hos Aci 
ty dets " 
i tysomus. hidrårte ligefrem fra en Feiltagelse, som siden er bleven 
"tilfulde mir, derfra nemlig, at man forvexlede Dele af Hudskelettet 
(Hudri i 
t 
Sagen er, at gs, & Sanerstt her ikke er den se Halefinne 
— denne findes længere bag til — men har lige saa t Charak- 
teren af en Ryg- ig Bellinge og derfor paa disses ag gi udstyret 
med virkelige Straalebærere — hvorom mere siden 
