fm] 
42 
det sandsynligt, at saadanne maatte kunne findes, i Betragtning 
af det store Antal Former, som hårer, herhen, og som er betyde= 
ligt talrigere end i nogen af de andre Rækker. Den Agassiz'ske 
Inddeling i Lepidoider og Sauroider er for længe siden op- 
givet af alle. Joh. Miller har givet nogle Antydninger til en 
Inddeling eftersom Fulcralskællene danne en enkelt eller dobbelt 
Række langs hen ad hver Finnerand, og Vogt og Giebel have 
optaget denne Tanke; men der mangler, saavidt jeg skjonner, i 
altfor håi Grad Materiale til dens Gjennemfårelse, selv om der 
virkelig ligger noget faktisk til Grund derfor, hvad jeg ikke en 
Gang er ret vis paa). Snarest kunde man tænke paa at benytte 
Skællenes forskjellige Størrelse i Forbindelse med Hale- 
formen til at opstille 4 Grupper: de smaaskællede skæv- 
halede og Do. ligehalede, og de storskællede Dito Dito, 
som antydet i nedenstaaende Schema: 
(Sauropsis) 
dej (Cheirolepis) 
24, 
(Palæoniscus) 
Men jeg frygter for, at der kun vil kunne drages vilkaarlige . 
Grændser mellem smaae og store Skæl, mellem den skæve Hale 
") Hos Palæoniscus og Åcrolepis var Fuleralbesætningen ifålge Joh. Miller 
enkelt (mon ostich) (?) påa Halefinnens ovre Rand, derimod dobbelt 
f(distich) paa den nedre (og paa alle de andre Finnerande), ligel mes 
den dobbelte Skinmerække er ligeledes rd hos Eurypterus af 
Traquair, hos Cheirolepis (paa Halefinnen) af MC oy. Derimod skulde 
Skinnebesætningen sære ye rer eng Hen hos Dapedius, 
Sark, og m. H. t. dette For- 
d vilde en speciel Revision af saa slog vahen som muligt være 
håist ånskelig. 
Ene 
