84 
man saaledes, hvad Æggets indre Bygning angaaer, har faaet 
en fast Grundvold, hvorpaa der kan bygges videre, hersker der 
endnu megen Usikkerhed og Tvivl med Hensyn til Tydningen 
af Gymnospermblomstens andre Dele. Hvad en Botaniker be- 
tegner som Blomsterstand, ansees af en anden for Blomst; de 
någne Æg tydes af Nogle som Frugtknuder med en hindelås 
Ægkjerne ; Abietineernes Frugtblad er i den seneste Tid blevet 
udlagt som to sammenvoxne Dækblade 0. s. fr. 
Nærværende Afhandling gaaer ud paa at vise, at Grunden, 
hvorfor der endnu hersker saa stor Uenighed blandt Botanikerne 
om Tydningen af Gymnospermernes Blomster er den, at man ikke 
har havt Øie for og ikke erkjendt, at der i det Hele hos disse 
Planter gjår sig en anden Gang i Udviklingen gjeldende end hos 
Blomsterplanterne i Almindelighed. Vi have nemlig her den til- 
bageskridende Metamorfose som normal Udviklingsgang. Hos de 
fuldkomnere Blomsterplanter har Udviklingen Karakteren af en 
fremadskridende Metamorfose. I de forskjellige Modificationer af 
det samme Grundorgan eller i de forskjellige Bladformationer, 
denne Sammenligning ts; ved at se hen til den spirende Spore 
af Isoétes. Forkimen er nemlig her overmaade lidt forskjellig fra F fa 
kornene angaaer, udmærke Gymnospermerne sig derved, at Ståvrorel 
ikke dannes umiddelbart af den indre Hinde, men af en Dattercelle. 
Her dannes nemlig altid en eller flere Geller i Ståvkornene, som herved 
matozoiderne opstaa.  Salvinia danner saaledes heri Overgang til Equi- 
setaceerne. Hos-disse Planter sok vi nemlig mandlige og kvindelige 
Sporer, der for Resten i Form stemme overens. Den mandlige Sporé 
danner en bb rag bladagtig rn Forkim. Hos Bregnerne ere alle 
Sporerne baa F ens éns; bojkiner bærer baade de 
d 
mg Svarer baade til Stévkorn og Kimsæk, og Sporangierne til St Støv” 
- 
