89 
” fihren natirlich auch zu Zweifeln iiber das, was man hier Carpell 
zu nennen .habe, was zumal bei den Abietineen auffallend her- 
vortritt.£ — Nærmest med Hensyn til Cupressineerne siges der 
fremdeles (S. 426): ,,Ob diese Samenknospen wirklich axelstån- 
dig sind, oder, was wahrscheinlicher ist, der" Blattbasis ange- 
håren, muss die Entwickelungsgeschichte noch zeigen,” — Den 
ærede Forfatters Tydning lider, for det første af den Eeil, 
at den ikke er ståltet paa nogen lagttagelse, hverken af ham 
selv eller af nogen anden. Spårgsmaalet er her: udgaa Æggene 
hos Cupressineerne oprindelig fra Axen, eller ere de fra fårste 
Færd fæstede til Grunden af Dækbladene, som allsaa i dette Til- 
fælde maatte betragtes som Frugtblade. Raadfåre vi os da med 
Naturen for at komme paa det Rene hermed, ville vi finde, at 
det ,scheinbareY gaaer i den modsatte Retning af den, som 
” Sachs antager, Æggene ere nemlig i Virkeligheden axe- og 
hjørnestillede, men have kun tilsyneladende deres Udspring fra 
Dækbladene, Dette har. jeg tilstrækkelig oplyst i min tidligere 
Afhandling, og jeg skal her indskrænke mig til at henvise til de 
Figurer, jeg har givet til, Oplysning om Udviklingshistorien af 
Hunraklen hos Crypiomeria japonica og navnlig om Æggenes For- 
hold til Dækbladene. Hos denne Plante sidder Hunraklen i 
Enden af en lille ludende Gren, og den er i sin Form ikke 
meget forskjellig fra et vegetativt Skud, kun er Åxen mere sam-. 
Mmentrængt, og Dækbladene ere mindre og bredere end de egent- 
lige Blade (Fig. 4 A, C). Et Længdesnit gjennem den ganske 
unge Rakle viser tydeligt nok, at Æggene udgaa fra Axen (C). 
Man kan bortskære Dækbladene lige til Grunden uden i ringeste 
Maade at beråre Æggene (E). Det er imidlertid ikke blot mine 
egne Iagttagelser, som Sachs ikke har kjendt, der have fort til 
dette Resultat, men denne Stilling af Æggene bekræftes ved alle 
nyere Undersågelser (afSchacht"), Baillon””), Eichler 0. 11.) 
7) Lehrbuch S. 382. 
4) Recueil d'observations botaniques Tom. 1. 
