101 
tinata erscheinen beide auf der Unterseite der Sprosse håherer 
Ordnung am Gipfel hoher Båume, beide in den Axeln von Laub- 
blåttern, die weiblichen einzeln an einem Spross, die månnlichen 
zu vielen; bei Picea ist die weibliche Bliithe terminal an einem 
långeren Laubspross; die Blithen von Plans treten an Stelle der 
kleinen Laubzweige (Blåtterbischel) in den Axeln der Nieder- 
blitter fortwachsender Holztriebe auf, die månnlichen meist zahl- 
-reich, die weiblichen gewdhnlicher einzeln, in abnormen Fållen 
gleich jenen gehåuft, und zuweilen wåchst die Blithenaxe vege- 
tativ weiter, einen durchwachsenden Zapfen bildend.f 
Vi skulle fårst se, hvilke Feil her findes i Beskrivelsen af 
Stillingen og dernæst angive de væsentlige Forhold, som slet 
ikke ere tagne i Betragtning. Det er saaledes urigtigt, naar der 
siges, at baade Koglerne og Ståvbladstandene hos Ædelgranen 
sidde paa Undersiden af Grenene.  Koglerne sidde altid paa 
"Oversiden, og denne Stilling er saa gjennemgaaende hos alle 
Ædelgranarterne og saa constant, at den med Rette optages 
blandt Slægtskaraktererne i Modsætning til Rodgranslægten, Picea. 
Denne Stilling staaer nemlig i Forbindelse med Kogleskællenes 
låse Tilhæftning til Axen; hvis Koglerne vare hængende, vilde 
Skællene let falde af fårend Fråmodningen, hvorfor ogsaa Skæl- 
lene paa de hængende Rådgrankogler ere voxede saa fast til 
Åxen, at de ikke kunne låsrives. Herved betinges ogsaa en 
meget god habituel Karakter for Ædelgranerne, som i Frastand 
”kunne kjendes paa deres oprette Kogler og, naar Skællene ere 
faldne af, paa de blivende Køgleaxer (Fig. 6): Det er heller ikke 
rigtigt, naar der siges, at Koglerne sidde enlige paa Skuddet. 
Ædelgranen. har i Reglen to Køgler paa hvert Skud. Ligesaalidt 
er Modsætningen mellem Koglernes og Ståvbladstandenes For- 
hold angivet paa rette Maåde. — Medens nemlig Ståvbladstandene 
dannes af smaa kugleformede Knopper, som sidde i stor Mængde 
hele Skuddet rundt, komme Koglerne frem af ægformede Knopper, 
der ere $— 6 Gange saa store, og som kun i ringe Antal — vi 
have seet i Regeten to — indtage Overfladen af Skuddene (Fig.6 kk). 
