rn 
154 " 
den voxer ensformigt i hele sin Længde (,incrementum conti- 
nuum aut axifugum aut æquale%) 7), 
Under Bladets Udvikling finder der, som vi i det Foregaaende 
have seet, en stadig Flytning af Væxtpunktet Sted, og den Ret- 
ning, som Væxtpunktet eller Væxtpunkterne tage, har den væ- 
sentligste - Indflydelse paa "Bladets Karakter. Hofmeister op- 
fatter denne Flytning som en langsom Vandring af det ved al 
Nydannelse fornådne Emne, Protoplasmaet, fra en Del af Celle- 
vævet til en anden=7), — Men foruden det-Forhold i Væxten, som 
beroer paa en Nydannelse, er der ogsaa et andet, som har en 
væsentlig Indflydelse paa det hele Blads og de enkelte Deles 
Form. Naar Cellernes meristematiske Tilstand er hårt op, be- 
gynder nemlig en Udvidning og Strækning .af Cellehinden, hvoraf 
Væxten i en væsentlig Grad betinges under det sidste Afsnit af 
Bladets Udviklingsperiode, og hvorpaa Bladets endelige Form og 
Størrelse bero. 
I min Fremstilling af Bladets Udviklingshistorie har jeg, som naturligt 
er, Ogsaa taget Hensyn til "Andres Undersågelser herover. En Udsigt over 
de Resultater, hvortil disse have fort, turde maaske her være paa sin Plads. 
Schleiden gjorde den Anskuelse gjeldende, at Stængel- og Blador- 
ganer altid og sikkert adskilles fra hinanden derved, at Stængelorganerne 
VOXxe ved et endestillet, Bladorganerne derimod ved et grundstillet Væxt- 
punkt. Senere Undersågelser af Någeli, Pringsheim 0. fl. have vist, åt 
Schleiden havde tillagt et Forhold i Udviklingen, som kun gjelder for en 
vis Klasse af Blade, nemlig de fleste enkelte, en altfor almindelig Gyldig- 
hed, og at der ogsaa er Blade, de typisk finnede, der ligesom Stængelen 
Yoxe ved et endestillet Væxtpunkt. Det synes nu at være almindelig er- 
kjendt, at Stængel- og Bladorganer ikke staa i nogen absolut, men kun i 
en relativ Modsætning til hinanden, hvilket Hofmeister har udtrykt ved 
at betegne Stængler, Blade og Overhudsdannelser (Trichomer) som »Spros- 
Sungen verschiedener Dignitåt« ++), Stængelen (Axen) er 'det Oprindelige, 
f) Grisébaåach: RENDE Archiv. 1844. B. 
f£) Die Lehre von fer ztflensøncelie (Handbuch re: gemene Boer 
"tanik. 1 Band d) S. 
belkle | es ret der Gewåchse (Handb. physiol. Botanik. 1 Bd.) 
S. 408. 
