175 
lille Knude (2 b, 5), Anlæget til en Flig. Flere saadanne komme 
senere til, og paa denne Maade dannes de fligede Forblade>). 
Det saakaldte Yderbæger eller Bibæger hos Malva- 
ceerne er dannet af. et eller flere i samme Håide stillede 
Forblade, og disse Forblade anlægges som de egentlige Blade, 
men blive staaende paa Axelbladtrinet, hvorfor ogsaa Clos har 
foreslaaet at kalde dette Forbladsvåb ystipuliumf +).  Malope tri- 
fida har et trebladet Yderbæger, hvis to fortil. vendte Blade svare 
til Axelbladene og det bagtil vendte til den rudimentære Plade; 
Kitaibelia vitifolia har et sexdelt Yderbæger, som er dannet af 
to Blade med deres Axelblade (Fig. 46, 1—2); Hibiscus syriacus 
har et tibladet Yderbæger. Fårst sees det udelte Anlægstrin af 
to modsatte Blade (1c,c), dernæst vise Axelbladene sig (2), og tilsidst 
fremkommer der ved Grunden af Pladeanlægene paa hver Side en 
Knude, der svarer til en Bladflig. Udviklingen er altsaa ber den 
samme som hos Comptonia, og af Yderbægerets ti Dele svare de 
sex til to rudimentære trefligede Plader og de "fire til disse 
Pladers Axelblade. Hos Pavonia hastata bestaaer Yderbægeret 
af fem Dele, idet nemlig de to mod Axen, vendende Axelblade 
voxe sammen7%7),. Med dette væsentlig af Axelblade dan- 
nede Forbladsvåb maa ikke forvexles Potentillernes 
Yderbæger, der med -stårre Fåie bærer dette Navn, da det er 
dannet af Dele, som virkelig tilhåre Bægeret, nemlig af Bæger- 
bladenes to og to indbyrdes sammenvoxne Axelblade. Her an- 
lægges fårst Bægerbladene (Fig. 46, 3 5), og mellem disse træde 
de fårste Anlæg til Yderbægerets Blade frem som smaa Knuder 
(3 a), gånske paa samme Maade som Axelbladene ellers vise sig 
ved Grunden af det unge Blad. Hvert af Yderbægerets Blade 
2) Denne væsentlige Forskjel mellem. Myrica og Comptonia er ikke rigtig 
opfattet af De Candolle, hvorfor han ogsaa uden Grund har slaaet 
disse to Slægter sammen (Prodrom- 16. S. 147). 
%%) Bulletin de la soc. bot. V. 2. S. 4. 
32%) Payer: Traité d'organogénie comparée de la fleure, S: 29. — Roeper 
" Linnæa. B. 2, S: 82. — Meneghini: Flora 1844, S. 520. 
