190 
som Artens Fædreland, da det dog ikke 'er rimeligt, … at Konig efter sin 
Afreise til Ostindien 1777 skulde have sendt en Conchylie fra Island. 
Joh. Zoéga, der studerede Botanik i Upsala fra 1762—64, 
senere var Oeders Medhjælper i Botanisk Have fra 4765—70 
og tilligemed. 0. F. Miller udgav Kånigs Islandske Flora, 
bliver af Linné (Syst. Nat. XII) anfårt som Autoritet for flere 
islandske Arter, nemlig foruden de allerede ovenfor anfårte: 
Venus islandica og Helix pella (Beskrivelsen påsser nåie paa Bissoa cin- 
gillus Mtg., der dog ikke senere er funden paa Island). Foruden disse Arter 
har Zoéga meddeelt Linné flere Arter fra Ostindien (Buccinum vittatum, 
Cypræa clandestina), Middelhavet (Alytilus bidens, ÅArca modiolus), Norge og 
»0c. septr.« (Mya arctica, Ånomia pubescens, Chama trapezia, med Urette 
optagen i Mullers »Prodr. Zool. Dan.«, da den sikkerlig er en middel- 
havsk Art.) I det hele maa Zoégas Localitetsangivelser benyttes med 
megen Varsomhoed. 
Ol. Olavius, der bereiste Island 4775—77 og udgav sit 
Reiseværk 4780, giver kun en Afbildning af Pecten islandicus 
(p. 593 t. IX. f. X.)%). 
0. F, Miller anfører 4777 ; »Prodromus Z. D.' 29 Arter 
fra Island efter Olafsen og Linné, men opfårer med Urette 
'den. capske Buccinum cingulatum. 
N. Mobr, der. reiste; til Island ;som Naturforsker 41780, 
anfåres af Chemnitz som Giver af Cardium islandicum, 1 O. 
Fabricii Samling findes Astarie compressa L. fra Island, sendt 
af Mohr, og maaske flere andre Arter, Hans egentlige Sam- 
linger forliste derimod. M ohrs bekjendte »Forsig til en Islandsk 
Naturhistorie& (1786) indeholder en Fortegnelse $+) over 52 Arter 
af Blåddyr, hvoraf 6 6 dog ere Varieteter eller tvivlsomme. 
F).P. 514 anføres, at Skelåre i. Eskefjorden har faaet Navn. »af de der fal- 
fnde Venus-, Ostrea- og Mytilus -Skaller«, samt p, 164, at Blæksprutter 
re et Forvarsel for Sildestimernes Ankomst. 
3) Bbale Fortegnelse findes optrykt i Gliemann Geogr. Beschr. v. Island. 
(Altona 1824) p. 161, i Ebels Naturkunde 2 Abth., 1850, i Gaimards 
Reiseværk p. 163, ég ca i Sechmarda: Die geographisehe Ver- 
breitung der Thiere, p. 
