Om Kjånsforskjellen i Tandforholdet hos vore Rokker, 
særligt hos Skaden (Raja batis Lin.). 
Af 
Dr. Chr. Lriitken. 
(Meddelt i det skandinaviske Naturforskermådes zoologiske Sektion 1873.) 
De: Forhold, hvorpaa jeg &nskede at henlede Opmærksomheden 
nogle Øjeblikke, er hverken i og for sig af de vigtigste eller af 
de særdeles vanskelige at udrede, men er dog hidtil neppe 
bleven opfattet aldeles rigtigt; jeg haaber, at” min korte Rede- 
gjørelse for, hvad jeg hidtil desangaaende har kunnet bringe i 
Erfaring, vil fremkalde yderligere Oplysninger fra Andre, saa at 
man inden lang Tid vil kunne opstille en almindelig Regel eller 
Formel for den i Tandforholdet udprægede stårre eller mindre. 
Kjonsforskjel i Slægten Raja, i det mindste for dennes euro- 
pæiske Arter. 
Ved at raadfåre sig herom med zoologiske og ichthyologiske 
Haandbåger, Lærebåger o.s.v. vil man i Almindelighed kun faae 
en temmelig ufuldstændig Besked”), men dog kunne samle den 
x) «Les dents menués et serrées en quinconce, sur les machoires» 
(Cuvier, Régne animal, II, p. 397, 1829)... »Dentis conferti rhombei 
plani, interdum, - præsertim in maribus acuti»> (v. d. Hoeven, Hand- 
buch der Zoologie, Il, p. rå «Teeth obtuse or pointed; sexes differ- 
ring in the form of the teeth and in the dermal spines« (Gunther, 
Catalogue of fishes, VIII, p. 456). «Tånderna åro små, stållda i sneda 
rader eller rutor, vid roten platta med inåt bojda spetsar« (Ekstrøm, 
Skandinaviens Fiskar, p. 153). «Tænderne smaa, af noget afvexlende 
Form, men deandidb en Brolægning» (Krøyer, Danmarks Fiske, III, 
åro 
tta, men olika efter arter, ålder, och stundom åfven efter 
kon» (Nilsson, Skandinavisk Fauna, IV, Fiskarna, p. 735, 1855). 
