ki É 104 
med den Afhandling, hvortil Slutningerne ståtte sig; — dernæst; 
at han ikke lader Henvisningerne til andre Skrifter ligge, men 
fålger dem? — Mig bevidst har jeg i min Afhandling ikke stillet 
andre eller stårre Fordringer til Læseren end netop disse; — 
og forsaavidt det skulde blive gjort gjældende mod mig, at det 
og det ,har været uforstaaeligif eller lignende, da maa dette 
ikke siges i Almindelighed; men det maa godtgjåres Punkt for 
Punkt, at jeg virkelig bar overskredet disse berettigede 
Fordringer.”) — Jeg kan neppe tro, at det skulde være nådven- 
digt at udvikle for den videnskabelig dannede Læser en Begrun- 
delse saa omstændelig, som jeg — nådtvungen — har gjort det 
her i denne Antikritik. 
Sluttelig en Bemærkning om de nye Iagttagelser, ar 
jeg bygger mine Slutninger! Fremstillingen er i det hele ikke 
meget udførlig; her er dog det at bemærke, at samtlige Iagtta- 
gelser, der angaa det nys behandlede Spårgsmaal, 
ere i den Grad simple, at enhver, der blot har en Smule For- 
stand paa at undersøge, vil kunne gaa lige til og se. Man 
undersåge! Særlig skal jeg opfordre Dr,.Warming til at gjen- 
tage de vigtigste Undersøgelser — deres Antal er ikke stort —, 
får han indlader sig videre paa denne Sag, 
s) For at fm Misforstaaelse, maa jeg her udtrykkelig bemærke, -at jeg 
ikk nogen Maade antager, at Dr. Warming har manglet Evner 
ra i ostsksker til at forstaa mig. Jeg har en altfor god Tro til de 
Evner og Kundskaber, som Dr. Warming andensteds i saa fuldt Maal 
har lagt for Dagen, til at loge sligt. Derimod har jeg nogen Grund 
til at tro, at Dr, Warm ikke har givet sig tilstrækkelig Tid til at 
gjennemtænke Sagen, i ln skrev sin Kritik. Det er i denne Hen- 
seende saa Pnn at medens mit Arbejde udkom i Begyndelsen af De- 
cember , havde Dr. Warming anmeldt sit kritiske Foredrag endnu 
for samme Mknds Udlåb. (Man betragte Kritikens temmelig uklare 
Form!) 
