182 
besvares. af dem, som kun have de korte Notitser, han har 
offentliggjort, at holde sig til. Men selv om det med Tiden 
skulde vise sig, at Turdus mystacinus er en god Art, og selv 
om Viborg-Droslen isaafald kunde blive at henfåre til den, vilde 
den Opfattelse af vor problematiske Drossel, som jeg troer at 
maalte gjåre gjældende i Modsætning til Statsrevisor Fischers, 
derved kun bliver: modificeret i en mindre væsentlig Grad; og 
ligesom jeg ikke troer, at der blandt de hidtil bekjendte Drosler 
er nogen, som der kan være Grund at henfåre den til uden 
netop Turdus atrigularis eller dennes Biform, T. mystacinus, 
saaledes er det paa den anden Side i håi Grad usandsynligt, 
at vi i denne forvildede Fugl skulde have en særegen, hidtil 
ukjendt Art for os. 
Men selv om vi, som jeg troer, maae opgive at rose os af 
at have havt et Besåg af den rådhalsede Drossel, kan dette dog 
neppe kaldes noget Tab for vor Fauna. Ganske vist maa man 
meget ånske, at de tilfældige Besåg, som slige vildfarne Fugle 
maatte aflægge hos os, alle maae blive noterede, og Fuglene selv 
bevarede før vore Samlinger, og Enhver, som ved slige Leilig- 
heder yder sin Bistand paa den ene eller den anden Maade, 
fortjener tilvisse Paaskjånnelse og Tak. Men den Interesse, som 
saadanne tilfældige Besåg utvivlsomt have, er dog nok saa meget 
af biologisk som af faunistisk Natur; og man kan vel endog sige; 
at i reen faunistisk Henseende bliver Interessen mindre, jo 
fjernere fra den fremmede Gjæst kommer. Ligesom det natur- 
ligviis er aldeles tilfældigt, hvor en veirslagen Fugl endelig fal- 
der for et heldigt Skud paa sin vildsomme Flugt, saaledes kan 
det heller ikke siges i videnskabelig Henseende at have videre 
Betydning, om dette indtræffer f. Ex, i Danmark eller i et af 
vore nærmeste Nabolande, og en virkelig Berigelse for Faunaen i 
det Land, i hvilket den nedlægges, kan den ikke med Rette 
kaldes. 
