191 
& 
storum, Succinea putris og alle Bornholms någne Snegle, med 
Undtagelse af Limawx lævis, forekom i den fugtige, skovbevoxede 
Dalbund. Selv paa. Orthoceratitkalken, der er afdækket i flere 
Brud, hvoraf et — Limensgade — er forladt for mange Aar 
siden, var der ikke en eneste skalbærende Landsnegl at finde, 
hverken paa Kalkvæggene, i Spalterne eller under de låst hen- 
liggende Kalkstenplader. Formodentlig maa Grunden hertil såges 
i Skifernes og Kalkstenenes Jernholdighed, der meddeler sig til 
Vandet; thi ogsaa Ferskvandssneglene ere kun tilstede i faa 
Årter og ringe Antal i Vandsamlingerne og Vandlåbene. — Born- 
holms åvrige Formationer have en for ringe Udstrækning og 
usikker Begrændsning til her at komme i særlig - Betragtning. 
De i Morchs ,Synopsis Molluscorum Daniæ” (1864) fra 
Bornholm anfårte Arter, hvorover v. Martens i ,;Malakozoolo- 
gische Blåtter£ for 4865 har givet en særlig Fortegnelse, ud- 
8jåre 32. Herfra seer jeg mig dog foranlediget til at drage 3 
Årter, Heliz ruderata Stud., Pupa avenacea Brug. og Clausilia 
dubia Drp.%). Min første i Sommeren 4868 foretagne Udflugt 
til Bornholm forågede betydeligt dette Antal, og de ny tilkomne 
+) Den fårstnævnte angives, ifålge Dr. Beck, at være taget véd Gud- 
hjem og skal endog, efter Lassens Catalog, forekomme. «hist og- 
samme gjælder om Pupa avenacea Brug., der efter Beck skal findes 
paa Overgangsformationens Kalksten.: Da nu denne er indskrænket 
til enkelte Steder, hvor jeg, under idvrigt gunstige Veirforhold, for- 
gjæves sågte den, maa jeg ligeledes ansee denne Opgivelse for tvivl- 
som, og -drister mig ikke til at opfåre den, ligesaalidt som 
ata, i min Fortegnelse over Bornholms Bléddyr, der, med Und-" 
tagelse af Planorbis crista og , kun omfatter Arter, som 
jeg selv har taget paa Bornh Clausilia dubia Drp., «Born- 
på 
holm, Liebmann», Mårch Syn. aus D. p. 31, er ikke den Art, under 
hvilken den opfåres. De i Kjåbenhavns .zoologiske Museum beroende 
trende af rer yang ses Bornholm samlede Clausilier håre alle til 
Clausilia og to af dem til den stårre Form, som 
Westerlund ng Ske var. 
