211 
Enden af, men kun lidt ind paa Gatfinnen. Exemplarets 
Længde er 5%4 Tomme.) 
Ch. macrops Lik. Caput sat altum, usque ad marginem scu- 
tellatum; oculi maximi, frontem latitudine fere æquantes, supra cir- 
cumvallati; spinæ interoperculares c. 20, mediocres; radii dorsales 8. 
Long. 5 unc. Hab. in aquis Surinamensibus. 
5.  Plecostomus VYillarsi Ltk. 
Museet skylder Hr. Dr. Carron de Villars i Carracas 
to anselige (17 Tommer lange) Exemplarer af en ny Hypostom 
eller Plecostom — hvad man nu vil foretrække at kalde denne 
Slægt”) — som hårer til den Gruppe, der med Mangelen af 
nogen Snudespids forener en mårkplettet Tegning. Af 
7) Bleeker har sælenenskes Navnet Plecostomus i Stedet for det. Lacepé- 
deske Eem mus, og er heri bleven fulgt af senere Forfattere; det 
se i Begyndelsen tvivlsomt, om denne Substitution var be- 
tisnte og jeg ennen derved til at undersåge Sagen, saa vidt 
det stod i min Magt. vnet Plecostomus nævnes af Wahlbaum 
blandt «Genera ms rulles det synes eomrg pe at hidrøre fra 
Årtedi, som anvender det i 3dje Bind af Seba (1761), hvor det 
ganske svarer til, hvad man nu i Almindelighed eres Serene 
maller»; af de Å Arter, ger opfores som Plecostomi (t. 29, Nr. 11—14), 
ere to Hypostomi Lac., en Callichthys og en Loricaria. Mi: GFSROV 
har kjendt det Aetkaiske lige inden det udkom, sees deraf, at ham 
i «Museum mu rseresisert, (1758) citerer det ved sine Arter (p. 24 — 
26); blandt Gronovs Plecostomi er der Age endnu baade Pandser- 
maller med to Høi er (Hypostomer) 0 een (Loricarier), og 
det samme er Tilfældet i msg best: serie Det vilde derfor 
have været urigtigt at substituere den mere ge enerelle, om end ældre 
Benævnelse (Plécostomus) for den mere specialiserede, yngre ( 
st 
havde udtalt, at Slægten Plecostomus egenlig burde indskrænkes til 
de Pandsermaller, der kun have een annet hvorved den Øg vilde 
blive synonym med Lacepédes (senere) Hi . Det Arbejde, 
hvori Bleeker fårst fat: denne Forandring, ”er mig i åvrigt ikke 
tilgængeligt, saa det er mig ubekjendt, om den er foretagen af denne 
eller af andre Grunde; men den synes i al Fald at kunne forsvares, 
om den end ikke ligefrem var nådvendig. 
| 14 
