28 
viste alle Trin fra den fårste synlige terminale Knopdannelse 
(min Tav. IV, Fig. 4, 5—6 og 13—14) til dem, hvor Roden endte 
i et kraftigt opstigende vegetativt Skud (Fig. 2 og 3), ganske 
det samme, som ogsaa Prillieux anfårer at have fundet (I. c. 
279). Jeg maa ogsaa godkjende Prillieux's Figurer for natur- 
tro og tillige hævde over for Drude, at Kausalforbindelsen 
mellem dem ikke er fejlagtig opfattet. De kunde være bedre 
udforte, men man vil ikke kunne misforstaa dem, naar man 
forst har set tilsvarende Billeder i Naturen, og hvad hans Fig. 23 
angaar, da er Væxtpunktet ganske vist «ein' Nebelmeer» af 
Celler (som man kunde vente det af Datidens Standpunkt med 
Hensyn til Undersågelsen af slige faperogame Væxtpunkter), 
men lige saa vist som den nedre Del af Figuren wafgjort» frem- 
stiller en Rods Bygning, ligesaa vist er den åvre Del, der ligger 
i dens umiddelbare Fortsættelse, rigtigt opfattet af Prillietx 
og fremstiller et Stængelvæxtpunkt med i det mindste et Blad- 
anlæg. 
Mine Undersågelser, der håjligen maa ånskes gjentagne og 
videre udfårte, gave fålgende Resultater. 
Råddernes Dannelse. Rådderne hos Neottia forgrene 
sig' aldrig; hvor man ser en Rod opstaa, udgaar ;den altid fra 
en: Stængeldel, og saa snart man paa Enden af en Rod (f. Ex. 
Fig. 2) ser Siderådder komme til Syne, kan man være overbevist 
om, at denne Ende allerede har Stængelens Bygning; . den 
nederste af -Siderådderne betegner næsten - nåjagtig Grænsen 
mellem Rod og Stængel. i 
Rådderne anlægges ikke endogent og gjennembryde. der= 
for ikke Rhizomets Bark, hvad allerede Irmisch og Drude 
meget rigtig have bemærket. Ingen af dem angive dog noget 
nærmere om Roddannelsen. Rådderne anlægges aldeles 
som vegetative Knopper i Almindelighed ved talrige 
Celledelinger efter alle Retninger navnlig i tredie og fjerde Celle- 
lag under Epidermis (Fig. 7—40). Samtidigt omformer en Stræng 
"af indenfor liggende Celler sig ved Delinger efter en Retnings 
