8141 
i stor Mængde, navnlig i det ene af de to der optrædende Ku:= 
lag. Rink paaviste det dernæst i Kullene ved Atanikerdluk og 
senere er det fundet mæsten overalt i Kul- og Skiférlagene. 
I Reglen forekommer det som smaa draabelignende Masser med 
mange Sprækker af Stårrelse' som en Ært; Stykker som Enden 
af en Finger ere sjeldne. Ved et Sted lidt Vest for Udstedet 
Ujararssusuk, der kaldtes Arsaset, gjorde Grånlænderdrengene 
mig opmærksom paa en ejendommelig Forekomst, men desto- 
værre, forst efter at de næsten havde pillet alt «Ravet» ud. 
Det udfyldte her en c. 4 Fod lang og "/e2 Tomme bred Spalte i 
en blåd Lerskifer og var afsondret i smaa, paa Spalten lodrette 
Såjler, Her var der intet der mindede om Draabeformen, hvor-= 
imod det i håi Grad erindrede om den Maade, hvorpaa Årago- 
niten udfylder Spalter i Tufen paa Hareden. 
Mægtigheden af de kulfårende Dannelser er meget betydelig, 
men at afgjåre hvor stor den absolute Mægtighed er, er vanske= 
ligt, da man paa det enkelte Sted enten kun har den nedre eller 
dvre Grændse. Kun et Sted i Waigattet, ved SarkaKk, ser man 
Sandlagene hvile paa Gneisén, paa de andre Steder gaa de ned 
til Vandfladen eller hvile paa Trapen; dog i sidste Tilfælde 
under saadanne Forhold, at man nådes til at antage, at denne 
Paaleiring ikke er oprindelig, men fårst fremkommen ved Trapens 
Frembrud, . Den åvre Grændse træffes i meget forskjellig Håide, 
lige fra Vandets Overflade og indtil en Håide af 2500 Fod over 
Havet. Hvad Udbredelsen angaar, da har jeg sågt at antyde 
den paa Kortet, hvor de kulfårende Dannelser ere anlagte med 
gul Farve, forsaavidt de ikke ere dækkede af Trapen. Det er en 
Selvfølge, at disse Dannelser ogsaa maa antages at strække sig 
ind under Trapen, og saaledes under hele den åstlige Halvdel 
af Disko, idetmindste indtil en Linie mellem Iglutsiak paa Syd- 
Siden og Assuk i Waigattet. Lagene ligge undertiden vandret, 
men som oftest have de en svag Heldning af 5—10”; dog 
naar den ogsaa op til 30”, ja ved Kugssinek synes den endog 
6 
- 
