98 
De paa lHareden forekommende Kul have været kjendte i 
meget lang Tid og ere paa Grund af at de indeholde en stor 
Mængde af en fossil Harpix, der i Almindelighed gaaer under 
Navn af Rav, men af Nogle ogsaa henfåres til Retinit, de mest 
bekjendte af alle Nord-Grånlands Kul. De forekomme paa S0.- 
Siden af Oen, lidt Nord for nogle Skjær, paa en kort Strækning 
i en Skrænt, der til den overliggende forsteningsforende Tuf 
er c. 70 Fod håi, men under meget ugunstige Forhold, da de i 
håi Grad ere dækkede af nedskredne Masser. I en Håide af 
30—40 Fod over Vandet råbe de sig ved Kulstykker, der ligge 
i en Linie paa Skraaningen, og ved at grave noget ind fik jeg 
Øie paa to Lag, hvoraf det åverste var henved 4 Fod mægtigt 
og bestod af gode Kul, og hvorunder der, adskilt ved et Par 
Fod graåt Ler, igjen laa et noget tyndere Lag af mere lignit- 
aglige Kul, hvori «Ravet» navnlig forekom. Giesecke omtaler 
disse Kul saaledes7): «Das Lager selbst ist gegen die Mitte zu 
am måchtigsten, und betrågt daselbst uber 4 Lachter . . . Die 
gemeine Braunkohble wechselt mit dem bituminåsen Holze ab. 
Der Bernstein ist durchaus in beyde gemengt», og i sin Ind- 
beretning skildrer Schythe Forholdene saaledes: «. . . . efter 
en Afbrydelse af en overordentlig Mængde nedstyrtede skarp- 
kantede Basaltblokke, rige paa Olivin, findes Kullene i ordentlige 
Lag, de danne nemlig dybest i Brinken tæt ved Fjæren to Lag, 
af hvilke det åverste er 4 Alen mægtigt, det nederste 1/2 Alen, 
og som adskilles ved et sortegraat kulholdigt Ler paa en Alens 
Tykkelse, hvori ligger et smalt Lag Blaaler; de have en brun 
Farve, tydelig Træstruktur med Knaster og Aarer og ere meer 
eller mindre ravholdige». 'Endskjåndt Forholdene ere vanskelige 
for en nåiagtig Undersågelse, og man derfor nok kunde vente 
nogen Uoverensstemmelse i Angivelser, der hidråre fra forskjel- 
lige Personer og fra saa forskjellige Tider, saa er den dog Sså2 
stor, at den snarere synes at pege hen paa, at det ikke er 
2 
7) Dagbog: "7/7 1811. 
