99 
faststaaende, men derimod nedskredne Lag, man her har at gjåre 
med, hvad ogsaa deres stærke Fald synes at bekræfte. Disse Kul- 
lag skulle tidligere være blevne benyttede af engelske Hvalfangere, 
og efter Rink%) hentede Udliggeren ved Nåssak, da dette var 
et Udsted, herfra aarlig nogle Konebaadslåster; det samme har 
ogsaa Udliggeren ved Någssuak gjort, I de senere Aar” har 
denne sidste, Udligger Clasen, fra Kolonien Ritenbenk, hvor- 
under han hårer, faaet en Storbaad til at hente Kullene i, mod 
at han overlader Grånlænderne ved Udstedet en Del af dem. 
Uagtet -Lagenes forholdsvis betydelige Mæglighed, kan der dog, 
påa Grund af Forholdene, neppe nogensinde være Tale om at 
gjøre anden Brug af dem end den, der i de senere Aar er til- 
sigtet, og som i og for sig ogsaa er betydelig nåk, nemlig Ud- 
stedet NågssuaK's Forsyning; thi dels ligge Kullene i saa låse 
Masser og Skrænten er saa håi og steil, at der ikke kan være Tale 
om at anvende den i Grånland sædvanlig brugte Maade, at bort- 
grave det Overliggende, og dels er Kysten saa aaben og belejret 
med Isfjelde, at et Skib ikke kan ligge nogenlunde sikkert her. 
1 Bugten ved Umivit, c. 4 Mil N. derfor, skal Storbaaden fra 
"Ritenbenk et Par Gange under en Vestenstorm have sågt ind, 
men foruden at dette er farligt, hvis Vinden skulde springe om, 
er denne ogsaa såa lille, at en Jagt ikke kan ligge der. 
Den af Schythe omtalte Havn ligger lidt S. for denne Bugt. 
Den er dannet af et Basaltskjær og er, som han bemærker, 
Saa lille, at den neppe kan optage en Hvalfangerslup. Stedet, 
hvor Kullene forekomme, kalde Grånlænderne fra NugssuaKk 
Åumaritigssat, Giesecke kaldte det Kutdlissat (Kudlisæt), men 
dette maa bero paa en Forvexling med det i Waigattet belig- 
gende Kutdlissat, det gængse Navn paa aRitenbenks Kulbrud», 
og det samme gjælder utvivlsomt ogsaa om det af ham for Umivit 
angivne Navn Kujarbik, der ligeledes ligger i Waigattet, 
7) Groniand II, S. 147. ' 
