ge 
- 
EET ERE IE ENE SE ES SEERE EET RE EET ER RENEE. 
217 
kræftes af Figuren, hvor den er ikke saa Jlidt korlere end den 
efter disse Ord skulde være); Bugfinnerne sidde efter Afbild- 
ningen nærmere ved Rygfinnen end paa det foreliggende udvoxne 
Exemplar. "Øjnene ere .meget stårre, deres Afstand fra Næse- 
borene som Fålge deraf mindre; Skjægtraadene noget længere, — 
ÅL flere af disse Afvigelser ere en naturlig Fålge af Exemplarets 
Ungdom, tror jeg ikke at man kan nægte, og de, der blive til- 
bage, ville ikke være tilstrækkelige til at godtigjåre en Artsfor- 
skjellighed. Hvor sandsynlig end Rigtigheden af den her fore- 
tagne Inddragning af den Bleekerske Art monne være, vil det 
naturligvis være ånskeligt at se den bekræftet ved Undersøgelsen 
af Mellemformer, der repræsentere den hele Udviklingsrække. 
16. Macrones (Hemibagrus) menoda (Ham. Buch.). 
Af Hamilton Buchanans «Pimelodus menoda» fik Prof, 
Reinhardt under Galathea-Expeditionens Ophold ved Calcutta 
et 11%'9 Tomme langt Exemplar; denne Art maa vel ligesom 
Arius jatius håre til Gangesflodens mindre almindelige Former, 
eftersom Ginther (og maaske heller ikke Valenciennes) ikke 
har kjendt denne Art af egen Undersågelse. Vort Museum har 
dog allerede i 1816 faaet et noget mindre Exemplar af Rege- 
ringsraad Elberling, efter hvem den tidligere Inspektår over 
Fiskesamlingen, afdåde Prof. Kråyer, havde opkaldt den i 
den” Tanke, at den var ny”). Den er imidlertid kjendeligt, 
om end ikke ganske fejlfrit, afbildet paa fårste Tavle af Hamil- 
ton Buchanans allerede oftere anfårte smukke Værk under 
Navn af «Mugil corsulan — et Navn, der jo kun ved en ren 
Fejllagelse af Kobberstikkeren kan være kommet paa Pladen. 
Ginther har imidlertid, og jeg tror med fuld Ret, gjort op- 
"mærksom paa, at denne Figur hårer til Beskrivelsen af « Pime- 
BE Eee FEER AES NES LESERRSD, 
F) Hr. Elberling var Chef for det danske Etablissement i Serampore; 
Fisken er derfor rimeligvis fra Hooghly eller fra Smaaséer i Seram- 
pores Nærhed. 
