226 
nerne og Gattet.  Gatfinnen maar i nedlagt Tilstand til Hale- 
finnen; bortset fra den allerforreste aldeles rudimentære, mellem 
Skællene skjulte Straale, er den fårste Gatfinnestraale ikke halv 
saa lang som den anden, der er lige saa lang som den første 
klåvede. Hos det større Exemplar ere Skællene stærkt sku!p- 
terede og udstyrede med. talrige (10 eller derover) Viftestriber 
og dertil sig sluttende Indkærvninger af Randen; men alt dette 
er meget utydeligere hos det yngre Exemplar; tydeligst ere 
Viftestriberne 0: s.v. der paa Bugskællene. Der tælles 37—38 
Skæl langs med Sidelinien og 26—27 Forkroppen rundt, nemlig 
5 over og 6 eller 7 under Sidelinien foruden de uparrede (for 
saa vidt saadanne ere til Stede paa Bugen). Straaletallene 
ere: D: 12 (3.9) (den forreste rudimentære medregnet); P: 45; 
V: 9(1.8); A: 9 (2.7) (den sidste dybt spaltet; den forreste 
aldeles rudimentære er ikke medregnet), Der er en mårk Plet 
ved Grunden af Halefinnen og en lille rund Plet midt paa Ryg- 
finnen ved dens Grund. 
3.  Prochilodus asper Ltk. 
Blandt de Fiske, som Museet erholdt fra Dr. Caron de 
Villars i Caraccas, var Å Exemplarer af en Prochilodus; den 
frembyder fålgende Forhold : 
Rygprofilet danner en temmelig stærk Bue fra Rygfinnen til 
Nakken og fortsætter sig derfra, med en neppe mærkelig Ind- 
sænkning over Panden, til Snudespidsen. Den. stårste Håjde 
umiddelbart foran Rygfinnen indeholdes 3 eller næsten 3 Gange 
i Totallængden, regnet til Halefinnens Klåft — 3/3 i samme til 
Halespidserne, Hovedets Længde, den brede Gjællelaagsbræmme 
ikke medregnet, er en Fjerdedel af Totallængden til Halefinnens 
Rod. Pandens Brede (i lige Linie mellem Øjnene) er lidt over 
Halvdelen af Hovedets Længde (Gjællelaagsbræmmen medregnet). 
Øjets Tværmaal indeholdes lidt over 5 Gange i Hovedets Længde, 
(denne bestemt paa den sidst anfårte Maade), ikke fuldt 3 Gange 
i Pandens Brede; dets Midtpunkt, der falder i en Linie, som 
