230 A 
dog flere Skælrækker bagved Bugfinnerne, og hos hvilke Over- 
kjævebenet kun naar lidt bagved en fra Ojehulens Forrand fældet 
lodret Linie. Højden indeholdes 22/4—27/9 Gange i Totallængden 
fra Snudespidsen til Haleroden, Hovedets Længde 3"/9—3%3 Gange. 
ØOjnenes Tværmaal er over en Tredjedel af Hovedets Længde 
(Gjællelaagets Hudbræmme medregnet) og i Almindelighed stårre 
end (sjældnere lig med) deres indbyrdes Afstand.  Rygfinnens 
Håjde er lig med dens Afstand fra Hudfinnen, men mindre end 
dens egen dobbelte Længde; Gatfinnens Længde er lig med eller 
stårre end Hovedets, dens stårste Håjde lig med eller lidt 
mindre end Legemets halve Håjde.  Brystfinnerne naa i det 
håjeste til Bugfinnerne, disse knap til Gatfinnen. Der findes 
37—38 Skæl langs med den fuldstændige Sidelinie, 7 (8) ovenfor 
og 8 nedenfor samme, paa Forkroppen, foruden de uparrede i 
Midtlinien, og Skællene ere forsynede med talrige (ofte 6—14, 
hos yngre færre) Viftestriber.  Straaletallene: D: 44 (2.9); 
V: 8; A: 29—341 (3.26—28). Der er undertiden Spor til en 
mørk Plet bagved Gjællelaaget, men Sidebaandet er utydeligt. 
Det stårste Exemplar er 2% Tomme langt. 
Af de beskrevne mellemamerikanske Arter stemmer T. Ørstedii 
i Henseende til Skælrækkernes og Gatlfinnestraalernes Antal mere 
det kan ses, hvad Forskjellen skulde være mellem dem.: Det siges 
imidlertid om den beskrevne Astyanaæx-Art, at den hårer til samme 
Gruppe ;som Å. peruvianns, humilis, scabripinnis, maculatus, Brevortii, 
fasciatus os microstoma, med an Sin Ord til Guinthers Afdeling 
«B, a, 8, ””.  Astyanaæ er oprindelig opstillet af Baird og Girard 
iebres. Phil. Acad. Nat. Sc.» Will, 1854, p. 26) for en Fisk fra Texas, 
der beskrives som havende en dobbelt Tandrække i begge ner 
Dette maa vel altsaa have vist sig at være urigtigt, SE Å. argen 
. G. ikke at være andet end en Tetragonopterus; om det senere er 
bleven begrundet eller foreslaaet at nt denne mit og benævne en 
egen Afdeling af den Astyanax, er mig ubekjendt, saa vel som, hvor 
eller hvorledes dette er sket; heller ikke er jeg i Stand til at indse 
Grunden til en slig Klåvning. Jeg vilde imidlertid ikke undlade at 
gjøre Brenner: paa dette usikre Punkt i Nomenklaturen, da de h 
beskre ragonopterer muligvis af andre, der ere bedre les 
sarte, SAR rn henfårte til den nævnte Slæg 
