232 
5. Tetragonopterus Brevortii (Gil!). 
Prof. Gill beskriver paa det anfårte Sted 4 Tetragonopterus- 
Arter, af hvilke de 3 henfåres til «Poecilurichthys» , den fjerde 
(T. unilineatus) til en Underslægt «Hemigrammus», karakteriseret ved 
en ufuldstændig Sidelinie. Denne sidste Art fandtes ikke i den 
Samling, som tilflåd Universitets-Museet; af de tre andre er 
T. pulcher G. aldeles ingen Tetragonopterus, men en Chirodon 
eller Odontostilbe; .men der fandtes desuden i Samlingen en af 
Prof, Gill overset Art af Underslægten Hemibrycon (T. trinitatis 
Lik.). Ti Brevortii og T. tæniurus håre begge til den typiske 
Afdeling af Slægten, der repræsenteres af T. rutilus, microstoma, 
Cuvieri etc, (4«B, a,. 83%», Gthr,)… 
Hos det stårre af de to foreliggende Exemplarer af T. Bre- 
vortii G. er Legemsformen temmelig håj; Håjden indeholdes der 
kun 21/8 Gange i Totallængden (denne som sædvanlig maalt til 
det Sted, hvor Skælbeklædningen hårer op midt paa Halefinnens 
Sider); Hovedels (stårste) Længde er knap to Tredjedele af Le- 
gemets største Højde; Ojnenes Tværmaal indeholdes 31/3 Gange 
i Hovedets Længde og 1/3 Gang i deres. indbyrdes Afstand, 
men er stårre end deres Afstand fra Snudespidsen, (Hos det 
andet noget mindre og smækrere Exemplar indeholdes Håjden 
2,7 Gange i Totallængden; Øjnenes Tværmaal er godt en Tredje- 
del af Hovedets Længde og lig med Ojnenes Mellemrum). . Enden 
af det smalle Overkjæveben, der kan bære en lille Tand, falder 
under Øjets forreste Del. Tænderne ere af sædvanlig Beskaffen- 
hed. og Form: 4 i fårste, 4A—5 i anden Række paa Mellemkjæve- 
benet, 0. s. v. Rygfinnen begynder lige midt imellem Snude- 
spidsen og Begyndelsen af Halefinnen, men flere Skælrækker 
bagved Bugfinnernes Fæste; dens Håjde (parallelt med dens 
længste Straaler) er stårre end Hovedets Længde og end dens 
egen dobbelte Længde (ved Grunden) samt fuldt» saa stor som 
dens Afstand fra Hudfinnen. Gatfinnens Længde er ikke fuldt 
en Tredjedel af Totallængden (Halefinnen ikke medregnet). Bryst- 
