﻿12 



thyris, der har modsalte. Kimbladene ere naturligvis undtagne 

 herfra, og ligesaa have de nærmest etter dem folgende Blade 

 ogsaa oftest modsat Stilling. 



De overste Blade paa Hovedstængelen have meget forkortede 

 Stængelstykker og blive derved falsk kransstillede. Hyppigst ere 

 Kransene 5-bladede (t. Ex. E. Helioscopia) , dernæst 4- (E. La- 

 thyris) og3-bladede (E. Peplus), eller ogsaa mangebladede (t. Ex. 

 E. Esula), men i sidste Tilfælde ere Stængelstykkerne ikke saa 

 forkortede, og der er jævn Overgang til de paa Hovedstængelen 

 ellers ved forlængede Stængelstykker adskilte Stængelblade. 



sterkop (jeg vil i det Folgende kalde den Stængelkoppen), 

 der i sin Bygning er forskellig fra alle yngre Kopper; den har 

 nemlig fem Kirtler, medens hine (i Regelen) kun have fire (eller 

 endog færre). 



Knopper mangle ofte aldeles i enkelte eller alle Stængel- 

 blades Aksler; selv paa de alleryngste Stadier er der ikke Spor 

 til dem. Saaledes hos E. Helioscopia, E. Lathyris , E. exigua, 

 E. Lagascæ. 



Herfra maa dog altid undtages de overste Blade paa Hoved- 

 Bio mstergren e, som derfor ere skærmstillede, men ogsaa ofte 

 flere nedenfor dem stillede. Hos E. Peplus er der saaledes, 

 foruden de tre kransstillede, endnu oftest to fertile Blade. 



Dernæst maa undtages Kimbladene, hvis Knopper som Regel 

 ere antidrome og hos mange Arter (t. Ex. E. Helioscopia, E. 

 Peplus, E. falcata, E. segetalis, E. trapezoidalis , E. exigua, E. 

 medicaginea o. s. v.) straks udvikle sig til kraftige Grene — 

 Kimbladgrenene — , der i Bygning ere en Gentagelse af 

 Hovedstængelen. Spiralen i disse Knopper er oftest forom- 

 gaaende. 



En tredie Slags Grene, der udvikle sig i Lovbladenes Aksler, 

 og som Wydler kalder „bejaubte", ere sterile og bære blot 

 Lovblade. Spiralerne i disse ere poecilodrome og oftest bagom- 



