﻿23 



Alle nedenfor staaende Blade (paa Grenene af 2den Orden) 

 ere til enhver Tid af deres Liv i Regelen aldeles uden Spor til 

 Knopper. 



Midt imellem de fire Kransgrene findes Stængelkoppen. 

 Tab. II, Fig. 31 forestiller Spidsen af en Stængel; til Siderne 

 sés Bases af de næstoverste Par Lovblade med deres Knopper 

 (k 1 ). I Midtlinien sés det overste (yngre og mindre) Bladpar 

 med dets mere udviklede Knopper (**) ; og endelig sés i Midten 

 et tværstrakt Legeme, paa hvilket de to laterale halvkugleformede 



for dem, deres Dækblade. Her sés altsaa ogsaa, at de florale 

 Afsnit af Aksen karakteriseres ved Tilbagetrængning af Blador- 

 ganerne og kraftigere Udvikling af Akselknopperne. Den fladt 

 hvælvede Cellemasse mellem de to Svikler er Vækstspidsen, af 

 hvilken typisk endnu et Par Svikler foruden Hunblomsten skulle 

 udvikle sig. 



Det Interessante, som jeg har iagttaget ved E. Lathyris , er 

 (let, at Bladene i Endekoppen og folgJig ogsaa deres Aksel- 

 knopper, Sviklerne, ligesom Stængelbladene ere modsatte, og 

 ikke som i Blomstergrenenes Kopper spiralstillede. Derfor er der 

 i Endekoppen kun fire eller, ved Feilslagning, tre eller to Svikler, 

 og disse Svikler anlægges i to Sæt, som krydse hverandre og 

 staa over de to overste Blad- og Grenpar. Er der kun anlagt 

 tre, er den ene, i Begelen af den overste Kreds, fejlslagen. 

 Ovenstaaende Træsnit (Fig. 4) giver et Grundrids heraf, som vil 

 være forstaaeligt af den hosfojede Forklaring. 



Mine Figurer (Tab. II) vise ogsaa dette. Fig. 39 viser en 

 Stængelkop ovenfra. Kopdækket er i Stængelkoppen hos denne 

 Art langt mere rektangulært i Omrids end ellers, med afrundede 

 Hjorner. Det er her endnu kun en svagt fremragende bolget 

 Rand uden Lapper. De med l betegnede Svikler ere de forste 



ene Akselknop er angivet i #, og ligeledes afveksle de med det 



