﻿38 



4de Hanblomst anlægges ved Grunden af den ene Side af 3die, 

 saaledes at den kommer til at staa lige under 2den Hanblomst 

 (d under b i Fig. 29 og 30); 5te ved Grunden og til Siden for 

 4de, saa den kommer til at staa lige under 3die, og idet nu 

 Udviklingen fortsættes i denne Takt i længere eller kortere Tid, 

 alt efter den enkelte Arts Natur, opstaa de to parallele og alter- 

 nerende Rækker af Hanblomster, som danne hver enkelt Svikkel. 

 (Se Grundridset af Koppen, Træsnit 3, S. 15, hvor de indenfor 

 hvert Kopdækblad anbragte to Parallelrækker af Kredse i udad 

 aftagende Storrelse ere Sviklerne). Den i Fig. 53 af E. Lathyris 

 skitserede Svikkel er ved Tryk bleven lidt mere udspresset end 

 ellers vilde være Tilfældet; men de to Rækker af Hanblomster 

 sés her tydeligt. 



Retragtes en Svikkel fra Siden, som i Fig. 29 og 30, Fig. 

 52 og Fig. 82, sés de ældste, længste og i det Hele mest ud- 

 formede, yderst og lavest. Den hele Gruppe af Hanblomster 

 hænger lidt sammen ved sin Grund eller har der en hojst ube- 

 tydelig fælles Akse (se især Fig. 82). Meget mærkelig er den af 

 Baillon (Étude, PI. I, Fig. 17) aftegnede Svikkel af E. Jac- 

 qiniiflora, hvor alle Hanblomster synes anbragte paa en lang 

 sojleformet Akse. 



Payer (Organ. S. 522) og Baillon (Étude S. 53—54) 

 beskrive denne Hanblomsternes Udvikling temmelig rigtigt; dog 

 sige de, at den 3die Hanblomst (Stovdrager) er stillet „immé- 

 diatement au-dessous de la premiere«. Den 1ste Hanblomst 

 staar ifolge mine Iagttagelser i Regelen temmelig noje over 

 Midtlinien mellem de to Rækker (se de allerede citerede Figurer 

 og Fig. 9, Side 37), og iovrigt visePayers egne Figurer (navnlig 

 Fig. 7, 8, 9, 11, 16, PI. 107) det samme, som jeg har sét, 

 med Hensyn til dette Punkt. 



