﻿37 



Det var, foruden Koppens særlige Bygningsforhold, netop den 

 komparative Methode, som gav de ældre Botanikere (R.Brown, 

 Jussieu) Noglen til Tydningen, nemlig Sammenligninger mellem 

 Euphorbia og de med den analoge Slægter*). 



Vi maa derfor kaste et Blik paa Bygningsforholdene i de 

 Slægter, der slutte sig til Vortemælken. 



De med Euphorbia L. nærmest beslægtede Planter. 1 Adrian 

 Jussieus „Tentamen« finde vi under hans Sectio VI, S. 55, 

 folgende fire Slægter: Dalechampia Plum., Anthostema Juss., som 

 da opstilledes, Euphorbia L. og Pedilanthus Neck. 



Den forste er senere næsten af alle (navnlig af alle Hoved- 

 bearbejderne**) af Euphorbiaceerne) bleven fjernet fra de tre 

 andre Slægter og stillet langt fra dem, men disse tre finde vi 

 uforandret sammenstillede, undtagen hos Baillon, der fjerner 

 Anthostema fra de to, dog sikkert med Urette, som det vil frem- 

 gaa af det' Folgende. 



Hos Boissier, den seneste Bearbejder af Euphorbiaceerne, 

 findes folgende Opstilling (Prodromus, XV, 2, 1866): 



Ordo Euphorbiaceæ. 

 Subordo Euphorbieæ. 



Tribus I. Euphorbieæ. Flores masculi ecalyculati. 

 I. Pedilanthus. Involucrum vel obliquum ealceiforme bilabiatum 

 vel æquale ealceiforme dorso appendice scutelliformi auctum, 

 glandulæ in fundo labii superioris sitæ vel nullæ. Flos 



II. Euphorbia. Involucrum campanulalum vel turbinatum, inter 

 lobos glanduliferum. Flos foemineus centralis. 



*) Se deres ovenfor S. 4 og 7 citerede Ord 

 **i Klotzsch o? Garcke i .Linnes naturliche Pilanzenklasse Tricoccæ« 

 1860; Boissier og Muller i De Candolles Prodromus, Vol. XV, 2, 

 1866, og Baillon i »Etude generals , 1858. 



