﻿faa Værdi. 



Roepers Ord (i Enum. S. 35): „Glandulæ fortasse in 

 omnibus Euphorbiis, cum nascuntur, integræ sunt, et serius tan- 

 tura nervis subtus excurrentibus lunatæ fiunt 1. bicornes" kan jeg 

 derfor heller ikke billige; thi der ligger heri en Indrommelse til 

 Karstrængene af, at de have en Rolle at spille ved det morfolo- 

 giske Opbygningsværk; da Karstrængene ere noget Sekundært, 

 som udvikles i et allerede existerende Cellevæv, raaa de rette 

 sig efter dette, og de kunne ikke omvendt tvinge dette til at ud- 

 vikle sig i bestemte Retninger. 



Men hverken disse Forgreningsforhold af Karstrængene eller 

 Udviklingshistorien siger os noget bestemt med Hensyn til det 

 Sporgsmaal, om Kirtlerne ere Kopdækbladenes interpetiolære 

 Akselblade eller de ere fuldstændigt umorfologiske Organer. 

 Jeg har anfort, hvad der taler for det forste. Men for det 

 andet tale ligesaa vægtige Grunde. 



Dersom Udviklingshistorien her skulde afgive nogen Dom, 

 vilde den snarest gore Kirtlerne til Kirtler i al Simpelhed eller 

 Nektarier; men den formaaer ikke at udtale en sikker Kendelse. 



Familie end, at Kirteldannelser af ganske lignende Bygning og 

 Natur som Vortemælks-Koppens og med lignende Stillingsforhold 

 optræde paa Siderne af Bladstilken eller Bladpladen. „Les Eu- 

 phorbiacées sont des plantes ou le tissu glanduleux apparait 

 dans tous les organes, avec une grande abondance", siger 

 Baillon. Man erindre sig blot de forskellige Kirteldannelser 

 paa Bladstilk og Bladplade hos Ricinus , hos Maftea, mange 



vi have Analoga hos Drupaceæ, Malpighiaceæ og andre Familier. 

 Ro ep er er vel den forste, der bestemt gjorde Kirtlerne til rene 

 Nektariedannelser; og jeg foler mig mest tilskyndet til at hylde 

 hans Anskuelse, naar jeg erindrer det ubestemte Antal, i hvilket 

 Kirtlerne optræde (hos mange Arter er der kun en eneste paa 



