﻿79 



Mening, ifolge hvilken den tilsyneladende enkelte Stovdrager bor 

 opfattes som dannet af tre kransstillede og indbyrdes sammen- 

 voksne Stovblade, hvis to Knapper slaa fejl, og midt mellem hvilke 

 vi altsaa skulle tænke os Aksen? Roeper henviser til andre 

 Euphorbiacé-Siægter, hvis Hanblomster have en central Stov- 

 dragersojle, om hvis Top der findes flere Stovknapper. Saadanne 

 Slægter ere t. Ex. Tetraplandra, med fire Knapper paa Sojlen, 

 mellem hvilke man paa Baillons Fig. 8, PI. V, unægtelig sér 

 en lille Spids, som nok kunde ligne Aksen, Gussonia med tre 

 Stovknapper, Pachystemon, Ecccoecaria o. s. v. At han nu netop 

 anser 3 for det Tal, som skulde ligge til Grund, beror vel paa, 

 at dette er et meget hyppigt forekommende Tal i Euphorbiaceernes 

 Blomster, og at det ogsaa findes i Euphorbia's Hunblomst saavel 

 som (foruden 4-TalIet) i Anthostemas Hanblomsts Bæger. 



En anden Ting, til hvilken han henviser, er abnorme Han- 

 blomster (der altsaa egenlig snarere skulde kaldes normale) hos 

 Vortemælken, som have flere end én Stovknap (se Enum. Tab. 

 III, Fig. 35—38, og S. 46). Han skælner selv strængt mellem 



opstaaet Forogelse af Stovknappernes Antal, og en saadan, som 

 fremkaldes ved „thecæ accessoriæ" paa Hanblomstens Spids. 



Denne Mening holder han fast ved endnu (se „Vorgef. bot. 

 Meinungen«, S. 46 og 59, og ovenfor S. 41, Anm.). 



Jeg maa tilstaa, at jeg aldeles ikke foler mig overbevist af 

 Roepers Grunde*). Hans Henvisning til Kopdækkets Natur 

 forstaar jeg ikke, og Forekomsten af et storre Antal Stovknapper 

 beviser Intet med Hensyn til den skjulte Tilstedeværelse af et 



