﻿fembladede Kopdække med de overste fem Stængelblades Krans, 

 finder han en yderligere Analogi mellem disse Stængelblades 

 og Dækbladenes Knopper, medens endelig selve Stængelkoppen 

 („inflorescentia caulina") paa en Maade bliver analog med 

 Hunblomsten. Sammenligningen er rigtig og slaar til i hojere 

 Grad end Roe per selv formodede, hvilket vidner om hans 

 geniale Blik. 



Ved sin Mening om Hanblomster-Gruppernes Oprindelse fra 

 Udviklingen af Tillægsknopper holder han endnu fast (se „Vorgef. 

 bot. Meinungen«, S. 41 og 44). 



Wydler er, som ovenfor (S. 9) blev sagt, den forste, som 

 giver den eneste rigtige Yorklaringsmaade, at hver Hanblomst- 

 Gruppe er en Svikkelkvast. 



Vi ville betragte disse forskellige Anskuelser lidt nærmere. 

 Ret interessant er det da forst at kaste Blikket tilbage til Pay er 

 og Baillon. Hvis Koppen var en Blomst og Stovdragerne Stov- 

 blade, saa maatte Forholdet være det, at vi her have fem sam- 



med Malvaceernes (se Étude S. 55). Hvilken Forskel findes, 

 siger han, idet han henviser til Payers Undersøgelser og PI. 

 VI, Fig. 11, mellem Udviklingen af Stovdragerne hos Lavatera 

 olbia og hos Vortemælken? Han finder, at der ingen Forskel 

 er. Dette kan jeg dog ikke indromme; thi efter Payers PI. VI, 

 Fig. 11, anlægges Smaabladene (o: Stovdragerne) paa den nævnte 

 Plantes sammensatte Stovblade aabenbart parvis, eller ligeover- 

 for hinanden paa den fælles Midtribbe; men hos Euphorbia 

 anlægges de alternerende i Zigzag; hin Udviklingsmaade er 

 den almindelige hos de finnede Blade, denne er vist meget 

 sjælden hos Fanerogamerne, — om den overhovedet fore- 

 kommer; ialfald er jeg temmelig vis paa, at den ikke fore- 

 kommer saa gennemfort og med saa konstante Forhold, som den 

 i saa Fald vilde forekomme hos Vortemælken. Atter et Fak- 



