﻿94 



hos Vortemælken danne Gentagelser af Hovedaksen, og dernæst 

 ere de overste to til tre Grene under Blomsterstanden ligeledes 

 meget kraftige og blive Blomstergrene. Hver af disse ligner 

 Vortemælkens i at have to Forblade, af hvilke det 2dets (n's) 

 Knop hurtigt bliver den fremmeligste, og af hvilke det forste (m) 



af en Blomst og af en Svikkelkvast uden Dækblade, hvis Blom- 

 stertilke endog ere artikulerede omtrent som Vortemælkens. For- 

 skellen er altsaa væsenlig kun den, naar man sér bort fra de 

 meget regelmæssigt forekommende Forskydninger og Sammenvoks- 

 ninger mellem Endeblomsten og 2det Forblads Gren, at Nat- 

 skyggen kun har én Svikkel under sin Endeblomst, men Vorte- 

 mælken fem , og at Spiralen i hfns Blomstergren er bagom- 

 gaaende, men i dennes foromgaaende. 



Et Blik paa de to hosstaaende Figurer, som fremstille Grund- 

 planerne af Natskyggens og Vortemælkens Forgrening, vil vise 

 den store Overensstemmelse (se Fig. 18 og 19). 



Efter denne lille Digression vende vi tilbage til Vortemælken. 

 Paa Antholyser af Koppen har Boeper iagttaget, at de 

 delvis ganske frie Kopdækblade stotlede Knipper af Hanblomster. 



disse bare Kirtler paa deres Bande og nærmede sig til de egen- 

 lige Kopdækblade. Jeg har sét et lignende Tilfælde paa en 

 Stængelkop af E. Esula, hvis syv Kopdækblade vare sammen- 

 voksne, medens et ottende slod frit udenfor og i sin Aksel stot- 

 tede en Dannelse, paa hvilken med Sikkerhed kunde sés en Stov- 

 knap. Ogsaa saadanne Tilfælde tale for Blomsterslandsnaturen 

 af Vortemælkens Kop (se Boeper „Vorgef. bot. Mein.«, S. 42). 



Kopskællene. Nærmest knyttede til Hanblomsterne ere Kop- 

 skællene. Til de forskellige Tider og af de forskellige Bota- 

 nikere ere Kopskællene blevne opfattede paa hojst forskellig 

 Maade. Hos A dan son vare de Kronblade, hos Lamarck r 



