﻿Vandsnegl blev malet op, fulgte der store Masser af Froer med. 

 Alle tilhorte Arten R. platyrrhinus, og da den lerede Bund blev 

 synlig, mylrede det bogstavelig af disse Dyr, og der var baade 

 Hanner og Hunner, baade Unge og Gamle. Alle Individer vare 



tilbragt Vinteren i Vandet, thi det var endnu saa koldt, at Vaar- 



hver Nat den hele Maaned, ja Thermometret var endog stundom 

 sunket ned til 5°. 



Den 2den April 1870 besogte jeg en Have ved Brondshoj. 

 1 denne var der en Dam, hvis Overflade endnu dækkedes 



Vand langs Banden. En stor Mængde dode Froer flod paa 

 Vandet, og en Del sad fastfrosne i Isen, saa at denne maatte 

 slaaes itu for at skaffe Dyrene flot. Der var baade Hanner og 

 Hunner og talrige unge Froer, som alle tilhorte Arten R. platyr- 



havde været isdækket siden Udgangen af Januar. De voxne 

 havde alle Udseende som i Parringstiden. 



Den 7de April fandt jeg i Aaen mellem Lersoen og Briinds- 

 hojvejen dode Froer i hundredevis af denne samme Art. De 

 laae fordelte i Grupper, saaledes at Hunnerne fandtes for sig 

 paa lavere Vand, Hannerne for sig, hvor Vandstanden var dybere. 

 Hver Gruppe af Hunner bestod af omtrent en Snes Individer, 

 der laae meget tæt sammenpakkede og havde samme Udseende, 

 som dem jeg havde taget ved Brondshoj den 2den April. Hertil 

 f »jer jeg endnu, at jeg i November, December og Januar har 

 fundet ikke faa levende Froer, og det baade Hanner, Hunner og 

 unge Individer, i Vandet, dels i Aaen ved Lersoen, dels i vand- 

 fyldte Grofter og Kilder (Dec, Jan. 1866, 1867), men aldrig 

 jeg truffet nogen, idetmindste ingen Voxen, paa det Torre 

 om Vinteren. 



Ved nu at sammenholde disse Iagttagelser med Litteraturens 

 Udsagn om dette Spdrgsmaal, faaer jeg da folgende Besultat: 



