﻿126 



mindelige Forhold ikke staae under Vand«. Hvorfra Forfatteren 

 har faaet denne Sikkerhed, kan man imidlertid ikke see af hans 

 Arbejde; han anforer hverken Iagttagelser eller Litteratur, som 

 kunde berettige til den. At det skulde være S te ens trups 

 Autoritet, Collin her stotter sig til, er vel neppe troligt, siden 



usikker med Hensyn til Beviskraften af hans Iagttagelser". Da 

 jeg imidlertid har beraabt mig paa Steen strups Angivelser 

 om denne Art, idet jeg har udtalt som sikkert, at Hannerne 

 overvintre i Vandet, medens Collin kun kan betragte det som 



som gjore Collin „usikker", en Provelse. 



Den vigtigste Grund, som bringer Collin i Tvivl om Paa- 

 lideligheden af Steenstrups Angivelser, er da, saavidt det kan 



Text ikke udtrykkelig udhæves, at Forfatteren har iagttaget 

 Hannernes Fremkomst, medens der i den tydske Text udtrykkelig 



behoves der neppe mange Ord. Mod den tydske Text i og for 

 sig har Collin Intet at indvende, uden at Steenstrups Tal- 

 angivelser synes ham vel store, naar han siger, at han har iagt- 

 taget tf zu hunderten" af fremkommende Froer, og i en Note ud- 

 taler han sin Beundring over den Taalmodighed og Energi, hvor- 

 med Steenstrup har undersogt alle disse Hundreder af Indi- 

 vider; er denne Tvivl om Correcfheden af Steenstrups Tal- 

 angivelse berettiget, og fortjener hans Taalmodighed, at Collins 

 Beundring særlig fremhæves i en Note, hvormeget mere maa man 

 da tvivle paa Correctheden af Collins Talangivelser, eller hvor 

 maa man ikke fyldes af Beundring over denne Naturhistorikers 

 Energi; thi han har, som han selv siger (I. c. S. 268 og 281), 

 ikke blot undersogt Hundreder af en enkelt Art, men utallig« 

 Individer af R. esculenta og Tusinder af Individer af de brune 

 Froer. Hvad Steenstrups danske Text angaaer, saa fremgaaer 

 det med ligesaa stor Klarhed af den som af den tydske, at 



