﻿128 



vægeiser ved denne Lejlighed ere hojst ejendommelige; de svomme 

 ikke som ellers ved at stode ud med begge Bagben paa engang, 

 men bevæge dem vexelvis, saa at det seer ud, som om de lob 

 hen over Vandet, en Bevægelse, som jeg ikke troer at have seet 

 omtalt hos nogen Forfatter. Hunnerne ere altid mere vortede og 

 mangle Vandposerne saavel som det blaalige Skjær og kjendes 

 desuden let paa deres lange tynde Inderfinger paa Forlodderne. 

 Saasnart en Han opdager en Hun, indtager den Parringsstillingen 

 paa den, og den Lidenskabelighed, der behersker dem i denne 

 Periode, kan fuldkommen maale sig med den, Bruch omtaler 

 hos Vufo vulgaris*), ja den overgaaer vel endog denne. Iagt- 

 tagelser, der ganske stemme med Roe s el s og Nilssons**) 

 Erklæringer om delte Punkt, har ogsaa jeg havl Lejlighed til at 

 gjore. Jeg ejer saa ledes to Par af R. platyrrhinus, som jeg har 

 dræbt i almindelig Brændevin, uden at Dodsangslen og Døds- 

 kampen har bragt Hannen til al slippe sit Tag; gjentagne Gange 

 har jeg ogsaa truffet Hanner fæstede paa dode Hunner; saaledes 

 fandt jeg engang et Par, hvor Hunnens Bugvæg var sprængt, 

 saa at Indvoldene hang et langt Stykke ud af Saaret; om 

 Sprængningen var en Folge af det stærke Tryk af Hannens For- 

 lemmer, seer jeg mig dog ikke istand til at afgjore. En Gang har 

 jeg taget to Hanner i Parringsstilling, den ene paa den anden, og 

 de holdt saa fast sammen, at de fandtes i samme Stilling, da 

 jeg tog dem ud af Botaniserkassen , hvori jeg havde baartt dem 

 hjem fra Valdby. Samme Dag (Ilte April 1867) tog jeg end- 

 videre to Trekobbel, om jeg tor bruge dette Udtryk; en Hun sad 

 indeklemt mellem to Hanner, en paa Ryggen og en paa Bugen; 

 i det ene Tilfælde sad Hannen paa Bugen endog i omvendt 

 Stilling, o: med Snuden hen mod Hunnens Gat. Alle de nævnte 



