﻿134 



gave af sin Bog, onsker han som en samvittighedsfuld Forsker at 

 "undersoge Sagen paany og faaer derfor fra Mr. Wolley i Edin- 

 borg talrige Exemplarer af skotske Froer og det af begge Kjon 

 og forskjellige Aldere; men da Bell ikke mellem disse finder 

 nogen, som stemmer med hans R. Scotica, tager han selv sin 

 Art tilbage med den Erklæring: „it is nothing more than a very 

 large variely of the Common Frog, R. temporaria": idet han 

 mente, at de osteologiske Forskjelligheder , han havde iagttaget 

 hos det tidligere omtalte Starkske Exemplar „might have been 

 sexnal or even merely accidental«. 



Om Bell nu har begaaet en storre Fejl ved at opstille 

 Arten, end ved at kalde den tilbage, ligger her udenfor min 

 Opgave at undersoge*); men vist er det, at han selv har kaldt 

 den tilbage, og at han selv ogsaa i sin forste Udgave, der ci- 

 teres af Collin, har gjort Rede for, at den er opstillet paa et 

 eneste Individ, som dog afveg fra den almindelige Fro i mere 

 end blot i Storreisen. Collin har imidlertid**) fundet det 

 nodvcndigt at skrive til Hr. Gosch for fra Dr. Gray at modtage 

 den Oplysning, at Arten er „„grundet paa et eneste, med Hensyn 

 til Slorrelsen afvigende Exemplar«", og har endvidere fundet det 

 nodvendigt, 20 Aar efter Bells Tilbagekaldelse endnu engang at 

 stryge Arten med Udtryk som: „den næsten berygtede /i. Sco- 

 (tcaBell«***) og „Den af Tandlægen!) Bell opstillede, eller ret- 

 tere omtalte, Form fl. Scolica, har ingensomhelst Berettigelse i 

 det zoologiske System". — Det kan man kalde, at slaae en dod 

 Mand ihjel. 



