﻿136 



geographiske Udbredning; denne kan nu slet ikke forsoges med 

 Udsigt til et Resultat, der kan have Interesse eller Betydning, 

 forend hint Udbylte af de amerikanske og engelske Dybvands- 

 skrabninger foreligger i vel bearbejdet Skikkelse. Jeg har derfor 

 besluttet mig til ikke længere at opsætte den paatænkte Med- 

 delelse af de mig foreliggende Oplysninger om den danske Echi- 

 noderm-Fauna. Til Grund for dem ligger fornemmelig Museets 

 særlige Samling af danske Straaldyr, i hvilken jeg har bestræbt 

 mig for at skaffe vore Arter repræsenterede ved Exemplarer fra 

 saa mange Lokaliteter som muligt, for at et Gjennemsyn af Sam- 

 lingen eller af dens Katalog strax kan give et Billede af de 

 enkelte Arters mere eller mindre hyppige Forekomst og videre 

 eller snevrere Udbredning ved vore Kyster. 



Min forste Fortegnelse over Danmarks Pighude i „Vidensk. 

 Meddel.« for 1856 omfattede 23 Arter, af hvilke to endnu ere at 

 betragte som usikkre; senere har jeg dertil fojet 4 ved Hellebæk 

 fundne Former; nærværende Fortegnelse omfatter 30 Arter for- 

 uden de to, af hvilke danske Exemplarer ikke endnu foreligge, 

 nemlig Thyonidium commune og Astropecten squamatus. Med Hensyn 

 lil de ældre Lokalitetsangivelser tillader jeg mig at henvise til 

 mit ovenanforte tidligere Arbejde. 



A. HolOthurider (4 Arter): 



1. Synapta inhærens (Mull.) Et ungt Exemplar, taget af afdode 

 Inspekteur Moller i Kattegat paa „Store Middelgrund", 

 berettiger til at optage denne Art i vor Fauna. 



2. Psolus phantapus (Struss.) er neppe sjelden i Kattegattet; 

 endnu ved Hellebæk faaes især dens Unger hyppigt i Skraben. 

 De sydligste Punkter, hvorfra jeg kjender den, ere Oresundet 

 syd for Hveen og Store Bælt ud for Nyborg. Derimod fandt 

 jeg ikke Spor til den i Middelfart-Sund. 



3. Thyonidium hyaliiium (Forb.) har jeg faaet i temmelig Mængde 

 ved Hellebæk; ogsaa ved Samso forekommer den. De syd- 

 ligste Punkter, hvorfra jeg kjender den, ere Strib (Moller) og 



