﻿25U 



derfor lige meget til at danne Stjernens Omkreds, med Undtagelse 

 af Armenes yderste Del, hvor den egenlig kun dannes af Bugrand- 

 pladerne. Disse ere mere Oade, Rygrandpladerne mere hvælvede, 

 men i Storrelse erc de ikke meget forskjellige, heller ikke ligge de i 

 Skifteleje, som f. Ex. hos O. W ester manni', kun i Armenes yderste 

 Del forskydes de lidt for hinanden; der er c. 15 paa hver Side 

 af hver Arm i hver Række; af Bugrandpladerne have 5 — 6 i 

 hver af de afrundede Armvinkler en lilie nogen Krands, og det 

 samme er fremdeles Tilfældet med en eller to hen imod Arm- 



der hæve sig mere op i Form af en lav Kegle og paa Toppen 

 hære en lille nogen Knude. Porefelterne skjære sig hos denne 

 Art særdeles dybt ned mellem Rygrandpladerne: her ligge netop 

 nogle af de storste Porefelter, thi for Resten ere disse just ikke 

 store, ej heller omfatte de et særdeles stort Antal af Porer; de 



hele Optræden, men det kunde vel være, at Forholdet i denne 

 Henseende vilde være anderledes hos storre, mere udviklede 

 Exemplarer. De kegledannede Knuder med nogne Toppe paa 



omtrent midtvejs mellem de stærkeste og svageste Udviklinger, 

 som i denne Retning kunne træde op indenfor Oreaster-Slægten. 

 De fem storste ere 5 Mm. hoje og have c. 7 Mm.s Tvermaal 

 ved Grunden, og deres indbyrdes Afstand er omtrent lig med 

 dette deres Tvermaal v.ed Grunden; de danne en Kreds eller 



andre findes der ikke indenfor det af dem begrændsede Ora- 

 raade. Selv danne de Endepunkterne af en Række af 7—9 lig- 

 nende, som med forholdsvis ubetydelige Mellemrum ere stillede 

 langs ud ad Armenes Kiil; de inderste have ligesom hine en smuk 

 Kegleform og erc kornede med nogen Spidse; de yderste blive 

 efterhaanden lavere og mere afrundede. I hver af Armenes fire 

 andre Pladerækker er der kun udviklet en, to eller hojsl Ire 

 Knuder, i Armvinklerne ingen eller allerhojst en; (ved eventuelle 



