﻿262 



de egenlige Rygpladers Pigknuder omtrent lige udviklede; de 

 mest fremtrædende ere de paa Stjerneskivens Randplader mellem 

 Armene. Rygpladernes Kornbeklædning svarer i Finhed til Rand- 

 pladernes. De egenlige Bugpladers Grændser skjules ganske af 



flade Korn og mindre uden om og mellem disse Grupper. 

 Klaptænger forekomme, men ikke i noget særdeles stort Antal, 

 især paa den Del af Bugfelterne, der ligger nærmest ved Fod- 

 gangene; de ere ogsaa i det hele smaa, sjelden IV2 Mm. lange; 

 i ovrigt ere de hos det ene af de foreliggende Exemplarer baade 

 mindre og færre end hos det andet. Fodpapillerne danne tre 

 meget tydelige Rækker; Reglen er, at der er ni i den indre, 

 tre i den mellemste og to i den yderste, men disse Tal kunne, 

 navnlig i Nærheden af Munden, stige hojere, til fire eller endog 

 fem, allernærmest ved Munden, i den anden, og til tre i den 

 yderste Række. De indre danne tilsammen en spids Haand; i 

 de to andre Rækker ere de brede, flade og butte. Mundpiggene, 

 med denne samme Form, men tildels udmærkede ved Storrelse 

 og Tykkelse, danne her ligesom hos O. australis kun en enkelt 

 Række; den tredie Række tager slet ikke Del i deres Dan- 

 nelse; de fem inderste tilhore, trods den store Forskjel i Form 

 og Storrelse, den forsle (indre) Række af Fodpapiller; Forbin- 

 delsen tilvejebringes ved en Række af 10 Papiller, som i Hen- 

 seende til Form og Storrelse danne en Overgang til den nær- 

 meste haandformige Gruppe af egenlige Fodpapiller; de folgende 

 fem Mundpigge paa hver Side ere i Virkeligheden den inderste 

 Gruppe af anden (mellemste) Række af Fodpapiller. Imidlertid 

 kan Rækken ogsaa blive dobbelt nærmest ved Munden ved delvis 

 Forskydning af de to Grupper i Forhold til hinanden. — Maalfor- 

 holdene ere: R = 185 Mm., r — 80 Mm.; R — 195 Mm., 

 r — 70 Mm. 



For at lette Oversigten vil jeg samle Diagnoserne af alle 

 fire her beskrevne Arter paa eet Sted: 



