﻿291 



men at Museet besad dem alle tre i Forvejen, da Professor 

 Rinberg paa Eugenies Rejse havde fisket dem 1852 den 18de 

 Januar Kl. (1—1 og den 19de Januar Kl. 2—1 Effm. „syd for 

 P la ta- Flod ens Munding paa 52 Favnes Dybde«. Han ander- 



Resa«, og at Afbildninger af dem allerede havde været udforte i 

 fiere Aar til delte Værk. Den Form, jeg her benævner Labi- 



har derfor undertrykt mit eget Artsnavn og beholdt Lovéns, 

 men anseer det for rigtigere at opstille en egen Slægt for den 



modiage en efter min Mening alt for stærk Udvidelse. Jeg kan 

 nu ikke betvivle, at ogsaa vore Exemplarer i Virkeligheden ere 

 fra Patagonien, og jeg nærer kun ringe Tvivl om, at det samme 

 er Tilfældet med Ophiacantha vivipar**) og med Ophioglypha 

 Lymanni. 



Acantbastcr Gerv;**) [Echinites M. Tr. (1844), Echinas(er Gray 

 (1810)], men snart komme til den ErkjendeJse, at Slægtskabet 

 mellem dem ikke er saa meget nær endda. Vort Museum be- 

 sidder ikke nogen Acanthaster; af de Beskrivelser og Afbildninger, 

 der foreligge, synes det imidlertid, at denne Slægt maa omfatte 

 flere Arter end man hidtil har antaget. Muller og Troschel 

 antoge kun een Art, E. solaris; Gray derimod to: den ene med 

 10 Madreporplader og c. 21 Arme, den i „Der Naturforscher" 



men ikke for Echinaster Gray. 



