﻿378 



skiftes i Reglen saaledes: forst bageste Kindtand i Overkjæben 

 og Underkjæben, saa anden Mælkefortand og forste Mælkekindtand 

 i Overkjæben og sidst forste Mælkefortand i begge Kjæber. For- 

 men af anden Kindtand i Overkjæben vil derfor i Reglen lettest 



da denne Tand i Mælketandsættel er saa betydelig forskjellig 



Hjornetanden i Overkjæben nodes jeg til at omtale særskilt, 

 thi den synes at frembyde et ganske ejendommeligt Forhold. 

 Medens nemlig de fleste af mig undersogte Hoveder bestemt 

 pege hen paa , at der hos Pindsvinet ikke forekommer nogen 

 fungerende Mælkehjornetand, men at den blivende Hjornetand 

 omtrent begynder sin Forkalkning samtidig med forste Mælkekind- 

 tand, og dog er den, der sidst af alle Tænder i forste Tandsæt 

 gjennembryder Kjæberanden, finder jeg paa tre Cranier en umis- 

 kjendelig Mælkehjornetand. Det yngste af disse Cranier er kun 

 30 Mm. langt, men har .denne Mælkehjornetand omtrent færdig 

 dannet, og dens Spids viser sig endog udenfor Kjæberanden; 

 paa et Hoved af omtrent 38 Mm.s Længde*) ligger der en 

 fuldstændig Mælkehjornetand i Tandhulen for den blivende 

 Hjornetand og af denne klemt helt op mod den indre Side af 

 Tandhulens ydre Væg; og endelig sidder den i et Cranium, hvis 

 Længde jeg ikke seer mig istand til at angive, da Baghovedet 

 mangler, idet Craniet er udtaget af et udstoppet Dyr. Paa dette 

 sidste Hoved (Tab. IX, Fig 4) er for (ivrigt et aldeles fuld- 

 stændigt Tandsæt tilstede, idet endog bageste ægte Kindtand 

 med sin hele Krone er hævet over Kjæberanden, og samtlige 

 Aflosertænder vise sig paa de sædvanlige Pladser i den opmejslede 

 Kjæbe. Mælkehjornetanden har, hvor den er tilstede, et saa 



*) Dette har Hr. Professor Reinhardt godhedsfuldt tilladt mig at under- 

 søge. 



