﻿3) Blandt de paa Østersbankerne i Aalbæks-Bugten indsam- 

 lede Echinodermer er der endelig en lille (tommelang) Cucumaria, 

 som jeg hverken kan henfore til C. elongata D. K. eller til C. lactea, 

 men som har noget tilfælles med dem begge. Jeg vilde maaskee 

 have dristet mig til at henfore den til Ocnus brunneus Forbes 

 (British Starfishes, S. 229), uden at lade mig afskrække af, at 

 denne Form i „Ofversigt af Skandinaviens Echinodermer« (S. 294) 

 er tydet som den spæde Unge af C. frondosa (Gunn.), dersom 

 de senere engelske Faunister havde gjenfundet en saadan Form 

 og med stiirre eller mindre Bestemthed hævdet dens Selvstæn- 

 dighed som Art; men uagtet Forbes skildrer sin Ocnus brunneus 

 som „en af de hyppigste og videst udbredte brittiske Hololhurier", 

 finder jeg den kun omtalt af A. M. Norman i hans Beretning 

 fra 1861 om Skrabningerne ved Shetlands-Oerne („Report of the 

 British Association for 1861«), ikke i den endelige Beretning fra 

 1868 (ibid. 1868). Kundskaben om de mindre nordiske Holothu- 

 rider synes overhovedet tildeels endnu at være behæftet med nogen 

 Uklarhed, og jeg foretrækker derfor for Ojeblikket at lade denne 

 lille „So-Agurk" henligge ubestemt, indtil et storre Materiale 

 raaatte foreligge, og at indskrænke mig til her forelobig al gjore 



