I Furesøen har jeg fundet den paa 35 M. Dybde. Den minder 
noget om Canthocamptus i hele sin Maade at bevæge sig paa, 
ogsaa deri, at Hannen hænger sig fast i Hunnens Bagkrop og 
bliver slæbt omkring af Hunnen. 
23. Cyclops phaleratus Koch. 
1838. Koch: Deutschl. Crust. Arachn. u. Myriop. Heft. 21. No. 9. 
C. canthocarpoides Lilljeborg: De Crust. ex ord. p. 208. 
C. phaleratus Sars: Oversigt af indenl. Ferskvandseop. p. 255. 
Schmeil: Deutschl. freil. Stissw. Cop. 1 p. 170; Tab. VIII 1—11. 
En af de smukkest farvede af vore Cyclops-Arter; den er 
stærkt blaalig. Findes ved Bredden af Søer og Mosehuller. I dens 
mærkelige Maade at bevæge sig paa minder den en Del om 
Canthocamptus. 
Fam. Harpacticidæ. 
I. Gen. Canthocamptus. 
24. Canthocamptus staphylinus Jurine. 
1820. Monocolus staphylinus Jurine: Hist. des Mon. p. 74; Tab. XVIL 
Canthocamptus minutus Lilljeborg: De Crust. ex ord. p. 145; Tab. 
XIV 7—12. 
Schmeil: Deutschl. freil. Sissw. Cop. II p. 17; Tab. I og Tab. III 
C. staphylinus er som de øvrige Harpacticider en Bundform 
og træffes overalt, særlig i Smaadamme, Grøfter og ved Bredderne 
af Søer; ofte er den rødlig farvet (Oliedraaber), men i Reglen 
mælkehvid eller svagt blaalig.. Dens Bevægelser er hurtige, den 
kryber afsted henad Bunden med slangeagtige Vridninger af Kroppen 
og kan hurtig vende sig omkring; ligeledes kryber den op ad 
Glassets Sider, naar man har den i Fangenskab. Hvis man har 
mange sammen i ét Glas, samler de sig i den Side, der vender 
bort fra Lyset (negativt heliotropiske). Det modsatte er Tilfældet 
hos Diaptomus og Cyclops (positivt heliotropiske). Foruden at krybe 
kan den ogsaa svømme; men den har ikke Benene rettede frem- 
efter, som Tilfældet er med de foregaaende, og den svømmer, naar 
den skal et længere Stykke frem, i spiralformede Snoninger, saa- 
