135 
At nu imidlertid. enkelte danske Fugle naa op til (og over) det 
laveste grønlandske Maal, tør ikke undre; særlig kraftige (og det 
modsatte) Individer ville altid findes blandt et større Antal. 
Maaske vilde dette endda ikke fremtræde saa tydeligt, hvis det 
havde været muligt at begrænse Sammenligningen til udelukkende 
indfødte, danske, Individer; ikke faa af de maalte danske Fugle, skudte i 
Vintermaanederne ere vist af nordlig Oprindelse, og heri kunde 
maaske ogsaa ligge en Forklaring af deres betydeligere Størrelse 
(se iøvrigt herom i det følg. Afsnit om Farve). 
De to fra China foreliggende Stokænder svare, hvad Maalene 
angaa, nærmest til danske, medens Hannen fra Vancouver er saa 
stor, at man vel snarest vilde henføre den til den grønlandske Race, 
naar ikke ogsaa dens Næb var saa langt — 60 Mm. —; at bygge 
noget paa et saa ringe Materiale er imidlertid ifølge Sagens Natur 
ikke vel muligt. 
Fjerdragtens Farve. 
Ved følgende korte Beskrivelse af de enkelte grønlandske 
Skind er den danske Stokands Udseende forudsat bekendt, og 
(væsentlig) kun saadanne Punkter ere fremhævede, hvori Afvigelser 
herfra findes. 
Hanner. 
I Zool. Musenm foreligger, som nævnt, 7 voxne Hanner i 
Pragtdragt. 
1... Ritenbenk Dec. 1890. Fencker. 1 fuldt udviklet Pragt- 
dragt; mange tydelige sorte Pletter og Tværbaand vise sig paa 
Forhalsens brune Fjer; det brune Parti løber fra begge Sider 
skraat ned i en Spids, og dets Grænse mod Brystets (og Bugens) 
vatrede Parti danner altsaa ikke, saaledes som oftest hos typiske 
Stokænder, en nogenlunde, lige Linie, men en ret spids Vinkel. Paa 
Bryst, Bug og Kropsider synes Vatringen meget grov og Bølge- 
linierne meget mørke. Et stort Dyr (jfr. Maal) og i det Hele af 
et mørkt Udseende. Vel udpræget grønlandsk. 
