146. 
Ere altsaa Hunnens og den brune Sommerdragts Tegninger de 
oprindelige, maa vel Pletterne i Pragtdragten, Rester af hine, 
kunne tages som Borgen for Racens større Oprindelighed; forskel- 
lige Forhold i selve Fældningsprocessen, der ikke her skulle berøres- 
nærmere, synes ogsaa at bestyrke denne Gisning. 
Den betydeligere Størrelse synes ikke saa let at forstaa; op- 
rindelig er vist denne Egenskab ikke. 
Kampen or Tilværelsen har vist mangen Gang været haard 
nok om Vinteren; det gælder at kunne flytte sig, naar Isen 
kommer, altid at være paa Vingerne for at søge de aabne Steder; 
Sammenhængen med de længere Vinger og større Fødder er da 
maaske simpelthen den, at Brugen har udviklet dem. 
Efter at have omtalt det underlige i, at Stokanden, skønt ikke 
dykkende, er istand til at udholde Vinteren i Grønland, skriver H. 
Winge netop, Grønlands Fugle pag. 45: ,,Et Fortrin fremfor de 
fleste andre Arter af Slægten har den i sin Størrelse og Styrke", 
og det er da interessant at se, at det just er i Størrelse, at den 
har maattet lægge lidt paa for at kunne gennemføre Kunststykket. 
At Næbbet ikke er fulgt med i den almindelige Udvikling 
(eller er tilbagedannet), kommer maaske af Ernæringens Art; den 
er vel oftest grovere. Snegle, Muslinger og lign. skal det jo være, 
den æder Vinteren igennem, og som H. Winge skriver l. c. ,,den 
maa vel kunne finde dem drivende med Tang paa Overfladen af det 
dybe Vand i saa stor Mængde, at den omtrent kan skovle dem op.” 
Med andre Ord, det er Næring, som let nok kan gribes og sluges;. 
den »Snadrer" vist mindre. 
Jeg bringer til Slut d'Hrr. Professor H. Jungersen og Vice- 
inspektor H. Winge min hjærteligste Tak for Tilladelse til at be- 
nytte Zool. Museums Stof af grønlandske Skind og for venlig 
Bistand med Raad og Daad under Udarbejdelsen af nærværende 
lille Afhandling. 
